Код суду 233 Справа № 233/2952/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000367 від 05 червня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої методистом заочної форми навчання факультету математики та інформаційних технологій Донецького національного університету ім. В.Стуса, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Донецький національний університет створений відповідно до постанов Ради Міністрів СРСР від 28 травня 1965 року №421 і Ради Міністрів УРСР від 11 червня 1965 року № 572, як Донецький державний університет.
Указом Президента України від 11 вересня 2000 року № 1059/2000 Донецькому державному університету надано статус національного. Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 30.10.2000 № 505 правонаступником Донецького державного університету є Донецький національний університет.
10 червня 2016 року конференція трудового колективу Донецького національного університету більшістю голосів проголосувала «за» перейменування Університету.
21 вересня 2016 року наказом Міністерства освіти і науки України № 1126 було затверджено статут Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичною особою публічного права визначається юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування.
Таким чином, Донецький національний університет імені Василя Стуса є юридичною особою публічного права.
Згідно примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є особи, визначені в пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п.1 ч.1 цієї статті.
ОСОБА_5 , старший лаборант кафедри фінансів і банківської справи Донецького національного університету імені Василя Стуса, відповідно до наказу ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса № 0818-К/16 від 30.08.2016 призначена на умовах строкового договору з 01.09.2016 по 31.08.2017 на посаду завідувача навчальної лабораторії Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до типової посадової інструкції завідувача лабораторії Донецького національно університету завідувач лабораторії належить до професійної групи керівників. До кола завдань та обов`язків входить: здійснення керівництва лабораторією відповідно до чинного законодавства; розроблення планових та керівних матеріалів, створення можливості для майбутнього розвитку, формування інноваційної моделі розвитку; упровадження нормативних та інструктивних матеріалів, забезпечення умов для вдосконалення організації розподілу праці, виконання робіт та управління підрозділами; сприяння встановленню ефективних службових взаємовідносин і зв`язків працівників; забезпечення додержання вимог посадових інструкцій; аналіз стану виконання планів, організації роботи.
Таким чином, ОСОБА_5 працюючи на посаді завідувача навчальної лабораторії Донецького національного університету імені Василя Стуса перебувала у дружніх стосунках із працівниками вказаного вищого навчального закладу - деканами факультетів, завідуючими кафедрами та викладачами вказаного ВНЗу, які згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та Примітки до ст. 369-2 КК України є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, і внаслідок спільної праці та тривалих дружніх стосунків, була в змозі здійснювати незаконний вплив на прийняття ними рішень щодо прийняття заліково-екзаменаційних сесій у студентів даного навчального закладу.
Статтею 53 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про освіту» закріплено право громадян України на безкоштовну освіту в усіх державних навчальних закладах, яке забезпечується різними формами навчання - очною, вечірньою, заочною, екстернатом, а також педагогічним патронажем.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про освіту», учасниками навчально-виховного процесу є студенти, керівні, педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, спеціалісти. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про вищу освіту», формами організації навчального процесу у вищих навчальних закладах є: навчальні заняття, самостійна робота, практична підготовка, контрольні заходи.
Згідно ст. 42. ЗУ «Про вищу освіту» - навчання у вищих навчальних закладах здійснюється за такими формами: денна; вечірня; заочна; дистанційна; екстернатна. Форми навчання можуть бути поєднані. Терміни навчання за відповідними формами визначаються можливостями виконання освітньо-професійних програм підготовки фахівців певного освітньо-кваліфікаційного рівня.
Дистанційне навчання - сукупність сучасних технологій, що забезпечують доставку інформації в інтерактивному режимі за допомогою використання ІКТ (інформаційно-комунікаційних технологій) від тих, хто навчає (викладачів, визначних постатей у певних галузях науки, політиків), до тих, хто навчається (студентів чи слухачів).
Відповідно до п.1.4 «Положення про дистанційне навчання», затвердженого наказом ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса №194/05 від 30.06.2015 організація і забезпечення дистанційної форми навчання в ДонНУ покладається на Центр безперервної освіти та навчально-практичний обчислювальний центр, які є структурними підрозділами університету з нормативно-правовою базою, організаційною структурою, кадровим, системотехнічним та матеріально-технічним забезпеченням. Завданням цих структур є впровадження дистанційної форми навчання для всіх видів освітньої діяльності ДонНУ.
Відповідно до наказу № 22-8/05 від 29.12.2014 року про перейменування структурних підрозділів, на виконання рішення Вченої ради від 24 грудня 2014 року про приведення структури Донецького національного університету у відповідність до Закону України «Про вищу освіту» Костянтинівський навчально-консультаційний центр (створений наказом ректора базового ВНЗ від 02.11.2000 №36/05 та наказом Міністерства освіти і науки України № 270 від 02.04.2004), з 01.01.2015 перейменований в Костянтинівську філію Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Зайцева Ольга Іванівна відповідно до наказу ректора Донецького національного Університету імені Василя Стуса (до 04.10.2016 - Донецькій національний університет) № 1089/06 від 21.08.2003 призначена на посаду директора Костянтинівської філії Донецького національного університету імені Василя Стуса.
Відповідно до службових обов`язків директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса, ОСОБА_8 здійснює поточне керівництво філією; видає накази та розпорядження щодо діяльності Філії, які є обов`язковими для виконання всіма працівниками Філії; визначає та затверджує, за погодженням з Університетом, організаційну структуру Філії, штатний розпис; виконує доручення, накази та розпорядження ректора Університету; вирішує інші питання діяльності Філії, відповідно до чинного законодавства, контракту, нормативно-правових та розпорядчих актів Університету; несе персональну відповідальність за свої дії та діяльність Філії відповідно до чинного законодавства України, Положення та установчих документів Університету.
20.09.2016 відповідно до наказу ректора Донецького національного університету імені Василя Стуса № 185/10 ОСОБА_9 поновлено на четвертий курс заочної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» з нормативним терміном навчання, за спеціальністю «Фінанси і кредит» Донецького національного університету імені Василя Стуса (далі ДонНУ), за кошти фізичних та юридичних осіб.
Згідно розкладу занять студентів 4 курсу СО «Бакалавр» з нормативним терміном навчання (4 роки) економічного факультету заочної форми навчання ДонНУ, складеної деканом економічного факультету ОСОБА_10 , затвердженого проректором з науково-педагогічної та навчальної роботи ОСОБА_11 , до складу викладачів, котрі мали право та приймали екзаменаційну сесію у групи 6030508 «Фінанси і кредит» економічного факультету ДонНУ, входили старший викладач кафедри фінансів і банківської справи ДонНУ ОСОБА_12 - залік з дисципліни «Інвестиційне кредитування»; доцент кафедри фінансів і банківської справи ДонНУ ОСОБА_13 - іспит з дисципліни «Фінанси підприємства», іспит з дисципліни «Фінансова діяльність суб`єктів підприємства»; доцент кафедри фінансів і банківської справи ДонНУ ОСОБА_14 - залік з дисципліни «Корпоративні фінанси», іспит з дисципліни «Інвестування», залік з дисципліни «Управління фінансовими ризиками», курсова робота з дисципліни професійної підготовки.
Таким чином, внаслідок призначення екзаменаторами при прийнятті екзаменаційної сесії за 2016-2017 навчальний рік у студентів 4 курсу СО «бакалавр» з нормативним терміном навчання (4 роки) у групи 6030508 «Фінанси і кредит» економічного факультету заочної форми навчання ДонНУ імені Василя Стуса вищезазначені викладачі виконували організаційно-розпорядчі функції, тобто являлись службовими особами юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та Примітки до ст. 369-2 КК України були особами уповноваженими на виконання функцій держави.
У зв`язку з чим, ОСОБА_5 працюючи на посаді завідувача навчальної лабораторії ДонНУ імені Василя Стуса, внаслідок спільної праці та тривалих дружніх стосунків з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 була в змозі здійснювати незаконний вплив на прийняття ними рішень щодо успішного закриття весняної екзаменаційної сесії студенткою 4 курсу СО «Бакалавр» з нормативним терміном навчання (4 роки), групи 6030508 «Фінанси і кредит» економічного факультету заочної форми навчання ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_9 ..
Так, у вересні 2016 року (більш точні час та місце встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 , працюючи на посаді завідувача навчальної лабораторії Донецького національного університету імені Василя Стуса, маючи на меті злочинний умисел, направлений на одержання від студентів Донецького національного університету імені Василя Стуса неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме екзаменаторів, щодо успішного закриття екзаменаційних сесії в інтересах вказаних студентів, домовилась з директором Костянтинівської філії Донецького національного університету імені Василя Стуса, ОСОБА_8 про сприяння останньою у отриманні нею неправомірної вигоди, шляхом спонукання студентів ДонНУ імені Василя Стуса до її надання та наданням останнім реквізитів її карткового рахунку в ПАТ КБ «Приват Банк» для перерахування грошових коштів.
Так, 03.04.2017 о 09:14 год. студентка четвертого курсу заочної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» з нормативним терміном навчання, за спеціальністю «Фінанси і кредит» Донецького національного університету імені Василя Стуса, за кошти юридичних та фізичних осіб ОСОБА_9 прибула у службовий кабінет директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_8 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 та звернулась до останньої з питанням з`ясувати дату, час та порядок закриття весняної екзаменаційної сесії та складання нею державних іспитів. На що ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою одержання від студентки ОСОБА_9 неправомірної вигоди для завідувача навчальної лабораторії Донецького національного університету імені Василя Стуса ОСОБА_5 , за вплив на прийняття рішення в інтересах вказаної студентки особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме, повідомила ОСОБА_9 , що вона перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_5 та може домовитися з останньою про вплив на прийняття екзаменаторами позитивного рішення в успішному закритті весняної сесії без перевірки фактичних знань, але для цього їй необхідно перевести грошові кошти в сумі 3200 гривень на картковий рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Вислухавши пропозицію ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розуміючи, що не перерахування грошових коштів може призвести до настання шкідливих наслідків для її законних прав та інтересів, а саме не здачі весняної сесії та в подальшому не допущення до складання державних іспитів, вимушена була погодитись на злочинну пропозицію останньої.
В подальшому, 03.04.2017 об 11:09 год. завідувач навчальної лабораторії Донецького національного університету імені Василя Стуса ОСОБА_5 , діючи умисно, із користі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за сприяння директора Костянтинівської філії ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_8 отримала на свій картковий рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 від студентки четвертого курсу заочної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» з нормативним терміном навчання, за спеціальністю «Фінанси і кредит» ДонНУ імені Василя Стуса ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 3200 грн., в якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме екзаменаторів ДонНУ, щодо успішного закриття вказаною студенткою екзаменаційної сесії з дисциплін: «Інвестиційне кредитування», «Корпоративні фінанси», «Інвестування», «Фінансова діяльність суб`єктів підприємства», «Фінанси підприємств», «Управління фінансовими ризиками», а також за написання та успішний захист курсової роботи з дисципліни професійної підготовки, без перевірки фактичних знань.
Своїми умисними діями, які виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України.
20 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

05 червня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_15 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000367 від 05 червня 2018 року, та підозрюваною ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України та сприяла правоохоронним органам в розслідуванні кримінального провадження № 0000025 від 16.01.2017, а саме щодо виявлення, викриття та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень. Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 13600,00 грн.).

При цьому ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на його призначення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник Гл.бов С.Г. у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 13600,00 грн.).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; їй роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину; має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченою добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 369-2 КК України, - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, за яким належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Відомостей щодо речових доказів суду стороною обвинувачення не надано.
Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 05 червня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління Донецької області ОСОБА_15 та обвинувачено. ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_16 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 червня 2018 року покарання у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 13600,00 грн.).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Відомостей щодо речових доказів по справі суду не надано.
Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя