Справа № 182/4358/18
Провадження № 1-кс/0182/1844/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2018 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2018 за № 0000069 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

23.06.2018 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2018 № 0000069 за ознаками ч. 1 ст. 197-1 КК України про арешт майна, а саме земельної ділянки площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :06:008:0007, яка віднесена до земель запасу державної власності з посівами сільськогосподарської культури, а саме - пшениця.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2018 за № 0000069. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
На виконання спільного наказу Нікопольської місцевої прокуратури та Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 36/198 від 23.04.2018 «Про постійно діючу міжвідомчу робочу групу щодо протидії злочинам, пов`язаним із незаконним засіванням земель державного резерву та запасу, на території міст Нікополя, Марганця, Покрова та Нікопольського, Апостолівського, Томаківського районів» проведено моніторинг земель, які можуть бути віднесені до земель державного резерву та запасу, відповідно до Публічної кадастрової карти України. За результатами моніторингу здійснено виїзди до вказаних земельних ділянок, в ході яких встановлені непоодинокі факти засівання та обробки вказаних земель без оформлення відповідних дозволів місцевих рад та адміністрацій.
Згідно ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладання договору оренди земельної ділянки; а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Крім того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації таких прав, що визначено у ст. 125 Земельного кодексу України.
Згідно з вимогами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з вимогами ст. 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
В ході проведення досудового розслідування проведено огляд земельної ділянки, площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :06:008:0007. В ході огляду встановлено, що земельна ділянка використовується невстановленими особами та має земельні насадження зернової сільськогосподарської культури на всій своїй площі. Згідно свідчень заступника начальника відділу агропромислового розвитку Нікопольської РДА ОСОБА_5 , яка показала, що відповідно до Земельного кодексу України, землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів розпоряджається головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Нікопольська РДА не має повноважень щодо розпорядження даними земельними ділянками. Адміністрація Нікопольської РДА на даний час розпоряджається лише земельними ділянками приватної власності із земель не витребуваних часток паїв, до появи їх власників. Щодо земельної ділянки на території Покровської сільської ради нічого пояснити не може. На даній земельній ділянці відсутній кадастровий номер. Без розробки технічної документації із землеустрою, отримання витягу з ДЗК та присвоєння кадастрового номеру, Нікопольська РДА не укладає договори оренди на землі не витребуваних часток паїв.
Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки складеного ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.06.2018 земельна ділянка площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :06:008:0007 засіяна сільськогосподарською культурою - пшеницею та використовується невстановленою особою. Таким чином невстановлена особа самовільно займає земельну ділянку площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.
За результатами перевірки (обстеження) було встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі запасу), яка не передана у власність, користування (оренду) площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м засіяна сільськогосподарською культурою - пшеницею.
Земельна ділянка - є безпосереднім об`єктом злочину по кримінальному провадженню, на якій відбулась подія злочину, і підтверджується незаконна обробка та використання даної земельної ділянки. Сільськогосподарські культури, які вирощуються на території земельних ділянок запасу є речовим доказом, який підтверджує обробку та використання даних земельних ділянок. Збирання зазначених сільськогосподарських культур з земельних ділянок, може привести до знищення доказів у кримінальному провадженні, що в свою чергу унеможливить всебічне та повне вивчення органом досудового розслідування усіх обставин кримінального провадження.
Для виконання завдань кримінального провадження, а також з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі речових доказів, що суттєво впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :06:008:0007, яка віднесена до земель запасу державної власності з посівами сільськогосподарської культури, а саме - пшениця.
Слідча у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання за її відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши надані копії матеріалів слідчий суддя приходить до наступного.
Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що невстановлена особа на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області самовільно зайняла земельну ділянку. Дана земельна ділянка, на якій відбувся посів сільськогосподарських культур, належить до земель запасу, власником яких є держава.
05.06.2018 в період часу з 08.07 до 08:30 год. старшим слідчим Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 проведено огляд земельної ділянки, яка розташована на території Покровської сільської ради. Оглядом місця події виявлено факт вирощування на вказаній земельній ділянці сільськогосподарської культури пшениці.
Постановою старшого слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 15.06.2018 року земельна ділянка разом із посівами сільськогосподарської культури пшениці, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Як вбачається з наданих копій матеріалів провадження, об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 -1 КК України, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, яке завдало значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Наявними матеріалами встановлено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що земельна ділянка, на якій відбувся посів сільськогосподарської культури, належать до земель запасу, власником яких є держава, розташована на території Покровської сільської ради, Нікопольського району, речове право ніким не оформлено.
Дана земельна ділянка засіяна сільськогосподарською культурою - пшеницею, що підтверджується протоколом огляду від 05.06.2018, а отже посіви, є доказом самовільного зайняття земельної ділянки та належать державі, тому в даному випадку існує ризик їх втрати, знищення, чи самовільного збору особами, які самовільно обробили та засіяли дану земельну ділянку.
Відповідно до ст. 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом злочину, а саме: земельну ділянку з посівами сільськогосподарської культури пшениці.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що земельна ділянка разом із посівами сільськогосподарської культури пшениці, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Земельна ділянка разом із посівами сільськогосподарської культури пшениці підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя враховує можливість використання земельної ділянки разом із посівами сільськогосподарської культури пшениці як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, ним доведено значення земельної ділянки разом із посівами сільськогосподарської культури пшениці, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказів.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2018 за № 0000069 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку площею S-6,2112 га., Р - 1148,82 м, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер :06:008:0007, яка віднесена до земель запасу державної власності з посівами сільськогосподарської культури - пшениця, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Виконання даної ухвали доручити старшому слідчому СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1