АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнаний невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за епізодом від 03.07.2014 року та виправданий за цим обвинуваченням з підстав недоведеності вчинення даного кримінального правопорушення.
Також цим же вироком ОСОБА_3 визнаний у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією належного йому майна.

На даний вирок захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка 31 липня 2018 року разом матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції.

В силу ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших визначених законом обставин, повинно бути відображено вказівки на те, в чому полягає незаконність вироку та доводи на їх обґрунтування, а також прохання особи, яка подає апеляційну скаргу, яке має взаємоузгоджуватись з доводами щодо незаконності оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Крім цього, апелянтом має бути вказано процесуальний шлях прийняття рішення про яке йдеться в апеляційній скарзі.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 наведені вимоги процесуального закону не дотримано.

Так, у поданій скарзі захисник порушує питання про скасування оскаржуваного вироку Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року та постановлення апеляційним судом нового вироку, яким визнати ОСОБА_3 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 307 КК України та виправдати останнього на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад даного кримінального правопорушення.
Проте, такі вимоги не узгоджується з приписами частини 1 статті 420 КПК, в якій зазначено вичерпний перелік випадків скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, висуваючи вимогу про скасування оскаржуваного вироку від 27.04.2018 року, захисник не подав клопотання про дослідження доказів та не зазначив у своїй апеляційній скарзі обставин, які необхідно дослідити під час апеляційного розгляду, як то передбачено п.5 ч.2 ст. 396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості дати іншу оцінку доказам, ніж ту, яка була дана судом першої інстанції.

Наведене вказує на неналежне виконання захисником вимог ст. 396 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати захиснику строк для усунення зазначених недоліків поданої апеляційної скарги 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва доповідач у справі ОСОБА_1