Ухвала
Іменем України
05 червня 2018 року

м. Київ
справа № 320/867/15-к

провадження № 51-5155 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Кримінального касаційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення постановлені щодо неї,
встановив:
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням статті 69 КК на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Залишено запобіжний захід - утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту затримання з 23 листопада 2014 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2014 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК (в редакції закону № 2046-VIII від 18 червня 2017 року) ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 20 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2017 року щодо засудженої ОСОБА_4 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги засудженої вбачається, що вона просить перерахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до частини 5 статті 72 КК.
Перевіривши касаційну скаргу засудженої на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 5 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається найменування особи, що подає касаційну скаргу, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, а також до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджена не дотрималася.
Зокрема, у касаційній скарзі засуджена не конкретизує яке судове рішення нею оскаржується. При цьому засуджена просить перерахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до частини 5 статті 72 КК, однак не наводить мотивів такої позиції, як і не зазначає, яких помилок допустили суд першої та апеляційної інстанцій при застосуванні такої норми кримінального закону.

Тобто, у касаційній скарзі засуджена має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

До того ж, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

Однак, вимоги засудженої у касаційній скарзі викладені не у відповідності до положень статті 436 КК.

Також, усупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК, засудженою не долучено до касаційної скарги копію рішенняАпеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року, на яке вона посилається у своїй касаційній скарзі.
При цьому, звертаємо увагу засудженої, що до компетенції Верховного Суду не входить витребування ухвали суду апеляційної інстанції щодо неї.
Крім того, касаційна скарга засудженої адресована до Верховного Суду України, в той час, коли відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Таким чином, недодержання засудженою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення постановлені щодо неї залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3