ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0002900 від 18.07.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадяннина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого неофіційно, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.11.2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 190 ч.1 КК України до громадських робіт строком 200 годин;

02.03.2018 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 389 ч.2 КК України до арешту строком на 1 місяць 15 днів, 01.06.2018 року звільнився після відбуття покарання,

за ст. 185 ч.3 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
18 липня 2018 року близько 08 год.45 хв. ОСОБА_3 перебував біля зачиненого технічного приміщення між другим та третім поверхами під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , де через прозоре скло помітив 12-секційний чавунний радіатор опалення білого кольору, вагою 86 кг., що належіть ОСОБА_6 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення зазначеного металевого радіатору, який знаходився у вищевказаному зачиненому технічному приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, враховуючи сприятливу для нього обстановку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 за допомогою фізичної сили пошкодив нижню частину дверей, таким чином проникнувши до вказаного технічного приміщення, звідки таємно викрав 12-секційний чавунний радіатор опаленні білого кольору, вагою 86 кг., що належіть ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 690 грн.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, які виразилися у вчиненні таємного викрадення майно (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

06 серпня 2018 року прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, просить проводити підготовче судове засідання у його відсутність. Письмово підтвердив свою добровільну згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Будь-який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так суду надано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. При цьому, потерпілий засвідчив, що надання письмової згоди є добровільним, усвідомленим кроком та не є наслідком вчинення будь-яких протиправних дій щодо них.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, які згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні. Арешт на майно не накладався.

Відсутні підстави для скасування або зміни запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 06 серпня 2018 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цим законом 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо від протягом іспитового строку 1(один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: слід низу взуття, який зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах провадження; кросівки синього кольору «New Dual», які передані на зберігання ОСОБА_3 , залишити в його користуванні.

До набрання вироком законної залишити, обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1