Справа № 202/126/18
Провадження № 1-кс/202/2678/2018
УХВАЛА
Іменем України

27 червня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000349 від 15.02.2017 року із попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 21.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0000349 від 15.02.2017 року із попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000349, відомості про котре внесено до ЄРДР 15.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.02.2018 року до зазначеного кримінального провадження в якості потерпілого було залучено ОСОБА_5 07.06.2018 року вона, заявник, звернулась до старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із заявою про залучення її до вказаного кримінального провадження в якості потерпілої особи. 21.06.2018 року нею було отримано постанову слідчого про відмову у задоволенні її заяви. Вказану постанову заявник вважає невмотивованою, протиправною та такою, що порушує її права та законні інтереси, оскільки їй, як співвласнику на праві спільної сумісної власності подружжя домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , також спричинена моральна та майнова шкода зазначеним кримінальним правопорушенням. Завдана моральна шкода виражається у тяжких душевних переживаннях за стан майна, у користуванні котрим ОСОБА_6 протиправно чинить перешкоди, та за погіршення стану здоров`я її чоловіка, котрого він зазнав під час судових процесів, безпідставно ініційованих ОСОБА_6 на підставі її завідомо неправдивих свідчень та завідомо неправдивих свідчень, заявлених останньою свідків, суду та органу досудового розслідування, за фактом котрих було відкрите кримінальне провадження № 0000016. Майнова шкода полягає у матеріальних витратах на правову допомогу та інших фінансових витратах, котрі також є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тому заявник просила скасувати постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 21.06.2018 року про відмову у задоволенні її клопотання про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілої та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000349 від 15.02.2017 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000349, відомості про котре внесено до ЄРДР 15.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

07.06.2018 року ОСОБА_3 звернулась до старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із заявою про залучення її до вказаного кримінального провадження в якості потерпілої особи.
Постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 21.06.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 07.06.2018 року.

Рішення слідчого про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 07.06.2018 року мотивовано тим, що у вказаному кримінальному провадженні в якості потерпілого визнано ОСОБА_5 , якому на праві власності належить домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а питання щодо наявності заподіяної моральної шкоди вказаним кримінальним правопорушенням та її розміру ОСОБА_3 може вирішитись відповідним висновком експерта.
Відповідно ч. ч. 1, 2, 3, 5 до статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 07.06.2018 року про залучення її до провадження в якості потерпілої на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які свідчили б про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди. Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди та розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час котрого ОСОБА_3 має право користуватися всіма правами потерпілої особи: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо. Проте слідчим не наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, тобто правового обґрунтування відсутності підстав щодо визнання ОСОБА_3 оскаржувана постанова не має. Водночас встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що за договором купівлі- продажу від 29.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_8 , оформлений на чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_5 .

Отже, в судовому засіданні встановлено, що слідчим належним чином не вмотивовано рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання особи потерпілою, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому постанова підлягає скасуванню.

В той же час, слідчий суддя не вбачає правових підстав для зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Крім того, чинний КПК України не передбачає окремої процесуальної дії - визнання особи потерпілою, тому особа, яка звернулася із заявою про залучення її до провадження в якості потерпілої, вважається потерпілою особою до тих пір, доки їй не буде відмовлено вмотивованою постановою слідчого або прокурора. Права потерпілого відновлені слідчим суддею шляхом скасування незаконної постанови слідчого в передбачений п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України спосіб. У разі повторного порушення прав потерпілого слідчим потерпіла особа буде мати право захищати свої права у такий саме спосіб. Але слідчий суддя не має правових підстав захищати ще не порушені права потерпілого у випадку можливої повторної відмови слідчого винести відповідну постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою по кримінальному провадженню № 0000349 від 15.02.2017 року із попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 21.06.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000349 від 15.02.2017 року скасувати.

В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1