Справа № 359/2197/17
Провадження № 1-кп/359/77/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
щодо вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , будучи засудженими за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не стали та знову вчинили умисний злочини проти власності.
Так, 25.01.2017 р. близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_9 . Під час розмови вони вирішили звернутися до реабілітаційного центру з метою лікування, що розташований в с. Гора Бориспільського району Київської області.
В подальшому 25.01.2017 р. близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 знаходилися на АДРЕСА_4 . В цей час у останніх виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з приватного будинку АДРЕСА_5 . З метою його реалізації вказані особи вступили у попередню змову між собою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 підійшли до будинку АДРЕСА_4 та перелізли через паркан, яким огороджене домоволодіння за вказаною адресою.
Продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 пошкодили одне з металопластикових вікон у вказаному будинку, через яке ОСОБА_9 проник всередину будинку, а ОСОБА_15 залишився на подвір`ї.
Перебуваючи у приміщені будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, переніс з кімнати до вхідних дверей зазначеного будинку соковижималку марки "Saturn" вартістю 1674 грн., кутову машинку марки "Sparki" вартістю 1867 грн., перфоратор марки "Makita" 3159 грн., зварювальний апарат марки "Патон" вартістю 4360 грн. та електричний лобзик марки "Maкita" вартістю 4391 грн., з метою викрадення чужого майна та подальшого його обернення на власну користь. В цей час, згідно попередньої домовленості, ОСОБА_7 знаходився на території вказаного домоволодіння та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у випадку їх викриття сторонніми особами своєчасно повідомити ОСОБА_9 про необхідність втечі.
При цьому ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними вчинити для доведення злочину до кінця, оскільки їх виявлено та затримано поруч з вказаним будинком мешканцями села Гора Бориспільського району Київської області.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_7 намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоди на загальну суму 15 451 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнали в повному обсязі, пояснивши, що дійсно вчинили злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялись у вчиненому, зазначили, що зрозуміли значення вчиненого ними, висловили намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти більше порушень законодавства України на майбутнє, просили суворо їх не карати.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 показав, що близько 10:00 год. 25.01.2017 р. він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 в м. Києві. Під час їхнього спільного спілкування вони вирішили поїхати до реабілітаційного центру, який знаходиться в с. Гора. Після чого, вони зателефонували їхньому спільному знайомому ОСОБА_16 , який працює в таксі, та поросили, щоб він їх туди відвіз. Пізніше до них на автомобілі марки "Хонда Сівік" під`їхав ОСОБА_17 , вони сіли до нього в автомобіль, та направилися до вказаного реабілітаційного центру. Приїхавши близько 12:10 год. до с. Гора, ОСОБА_17 повідомив, що точної адреси, де знаходиться реабілітаційний центр, не знає. Після чого він разом з ОСОБА_15 вийшли з автомобіля та пішли самостійно шукати реабілітаційний центр, а ОСОБА_17 залишився в автомобілі їх чекати. Проходячи по одній із вулиць в с. Гора, у них з ОСОБА_7 виник умисел на вчинення крадіжки з будинку. Пройшовши декілька вулиць вони побачили будинок, та підійшовши до паркану, постукали в хвіртку, ніхто не відкрив, і вони зрозуміли, що в будинку нікого не має. Після цього вони перелізли через паркан та опинилися на подвір`ї. Підійшовши до будинку, вони за допомогою викрутки віджали одне із металопластикових вікнон. Після чого він через дане вікно проник до приміщення будинку, а ОСОБА_7 у цей час залишився на подвір`ї, з метою спостерігати за тим, що відбувається навколо. Знаходячись у приміщенні будинку, він обійшов по кімнатам та побачив там якісь коробки із речами. Потім в одній із кімнат, він побачив різні електроінструменти, а також інші предмети, згідно переліку, який міститься в обвинувальному акті. Він взяв електроінструменти та переніс їх до коридору, де склав, з метою їх подальшого викраденню. В цей час коли він переносив вказані речі, то почув шум на подвір`ї та побачив, що до будинку під`їхали якісь люди із зброєю та палками і почали кричати їм, щоб вони виходили з будинку. Після чого він швидко попрямував в іншу частину будинку, в одній із кімнат відкрив вікно та виліз на подвір`я, з метою покинути місце вчинення злочину. Однак, втекти йому не вдалося, оскільки їх затримали зазначені люди. При цьому, в ході затримання, вони наносили йому тілесні ушкодження та повалили його на землю. Останні тримали та били його до тих пір поки не приїхали працівники поліції. Будь-яких речей з будинку викрасти він не встиг. Свою провину визнає в повному обсязі та щиро кається. Крім того зазначив, що ОСОБА_17 про їхні наміри вчинити крадіжку майна із одного із будинків, розташованого в с. Гора, нічого не знав, та лише привіз їх до реабілітаційного центру.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав показання ОСОБА_9 та показав суду, що 25.01.2017 р. він разом із ОСОБА_9 приїхали в с. Гора Бориспільського р-ну до реабілітаційного центру. В с. Гора їх привіз їхній знайомий ОСОБА_17 , який працює в таксі, на своєму автомобілі. Однак, вони не знали точної адреси розташування реабілітаційного центру, а тому вони вийшовши з автомобіля, пішли його шукати самостійно. Не знайшовши реабілітаційний центр, проходячи по одній із вулиць в с. Гора, у них з ОСОБА_9 виник умисел на вчинення крадіжки з будинку. Вони звернули увагу на будинок червоного кольору. Підійшовши до паркану, вони подзвонили у дзвінок, постукали в хвіртку, ніхто не відкрив, і вони зрозуміли, що в будинку нікого не має. Після цього ОСОБА_9 переплигнув через паркан даного будинку, і відчинив йому хвіртку з середини, після чого він зайшов на подвір`я. Підійшовши до будинку, він дістав з кишені викрутку для віджиму металопластикового вікна, яку передав ОСОБА_9 , щоб той відчинив вікно, яке розміщене справа від вхідних дверей. Однак, в останнього не вийшло це зробити, а тому він вирішив допомогти йому та взявши викрутку, він віджав вікно, у такий спосіб відчинивши його. Потім ОСОБА_9 проник через дане вікно всередину будинку, а він в цей час залишився на дворі, з метою спостерігати, щоб їх ніхто не побачив. Що саме ОСОБА_9 робив у будинку, йому не відомо, так як він цього не бачив. Через декілька хвилин він помітив, що до будинку під`їжджає невідомий автомобіль, про що повідомив ОСОБА_9 . Вони намагалися втекти із подвір`я через паркан. Однак, зрозумівши, що невідомі люди перекрили їм дорогу, вони вирішили вдвох вийти через хвіртку з подвір`я. Як тільки вони вийшли через хвіртку, то на них накинулися вказані вище люди, та застосовуючи до них фізичну силу, затримали їх. В цей момент він побачив, що до них під`їхав ОСОБА_17 на своєму автомобілі, і він вирвавшись, побіг до автомобіля та заплигнув всередину нього. Однак їм перекрили проїзд, і вони нікуди не поїхали, а так і залишилися перебувати в автомобілі. В подальшому їх вже затримали працівники поліції. Свою провину визнає в повному обсязі та щиро кається.
Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнали себе винними, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він має приватний будинок, який розташований в АДРЕСА_4 . 25.01.2017 р. він перебував на роботі, о 12 год. 30 хв. йому на мобільний телефон, у додатку "Viber" прийшло повідомлення від сусідів-односельців про те, що на розі вулиць Чубинського та АДРЕСА_6 , двоє людей перелізло через паркан на подвір`я до його будинку. Після цього, він відпросився з роботи та відразу поїхав до свого будинку. Приїхавши туди, він побачив, що біля його будинку знаходяться інспектори поліції. Однак, в середину будинку вони не заходили, оскільки чекали приїзду слідчо-оперативної групи. Також там перебували його сусіди, та раніше невідомий йому автомобіль марки "Хонда Сівік", де сидів якісь чоловік. Обвинувачені в цей момент вже перебували в службовому автомобілі поліції. Так, в тій частині села, де розташований його будинок, в них ведеться відеоспостереження та здійснюється постійно патрулювання мешканцями села. Його сусідка ОСОБА_18 у вікно побачила, що якісь невідомі чоловіки проникли на територію його домоволодіння, переплигнувши через паркан. В подальшому вона повідомила про це мешканців села, які здійснюють патрулювання, і вони відразу зреагували на цю інформацію, та швидко прибули до будинку, де безпосередньо і затримали осіб, які проникли дна територію його домоволодіння з метою викрадення, належного йому майна. Дочекавшись слідчо-оперативну групу, вони всі разом зайшли до його будинку, та побачили, що перед вхідними дверима стояли зібрані до кучі різні електроінструменти та предмети, згідно переліку зазначеного в обвинувальному акті, а також, що в будинку був безлад, всі речі були викинуті із шафи та шухляди, та розкидані по всьому будинку. Крім того, перед тим як зайти до будинку, вони побачили, що було пошкоджено фасадне металопластикове вікно, розташоване праворуч від вхідних дверей, через яке безпосередньо і відбулося проникнення до будинку. Також, зазначив, що після того, як розтанув сніг, він знайшов на городі якусь викрутку, яка йому не належить. Мабуть цією викруткою обвинувачені пошкодили вікно в його будинку, через яке проникли в середину. Зазначив, що будь-яких претензій до обвинувачених не має, однак бажає, щоб останні понесли кримінальну відповідальність у відповідності до вимог чинного законодавства, за вчинене ними правопорушення.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 25.01.2017 р. він перебував вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_7 . Десь у другій половині дня, йому на мобільний телефон, у додатку "Viber", прийшло повідомлення в групі "Патруль" - це створена його сусідами-односельцями група, з метою проведення ними патрулювання частини території с. Гора, де безпосередньо вони проживають, від одного із її учасників, а саме ОСОБА_19 . Так, у даному повідомленні було зазначено, що невідомі особи перелізли через паркан домоволодіння АДРЕСА_5 , та намагаються проникнути до будинку через вікно. Отримавши дане повідомлення, він відразу вийшов із свого будинку, та побіг до вищезазначеної адреси, та через декілька хвилин він вже був біля вказаного будинку. Коли він підходив до будинку, то побачив, що до даного будинку, йому на зустріч, під`їжджав на своєму автомобілі марки "Volkswagen Transporter", інший сусід ОСОБА_20 . Він припаркував свій автомобіль за будинком потерпілого по АДРЕСА_5 . Подивившись через паркан, він побачив, що грабіжники перебувають на подвір`ї, а одне із вікон в будинку було відчинено. Він повідомив про це ОСОБА_21 , та останній залишився біля хвіртки, а він пішов під парканом, щоб перекрити вихід із тильної сторони подвір`я з вул. Вишнева. В цей час під`їхав ще їхній один сусід ОСОБА_22 , який своїм автомобілем перекрив вул. Чубинського та частину вул. Вишнева, щоб злодії не змогли втекти, оскільки він побачив, що по вул. Чубинського стояла якась невідома машина марки "Хонда", чорного кольору. Потім він виліз на паркан домоволодіння АДРЕСА_5 , з тильної сторони, та побачив там двох чоловіків, один з яких в цей момент побіг в його бік, йому на зустріч, та хотів втекти із подвір`я. В цей час ОСОБА_22 , через паркан, зі сторони вул. Чубинського, сказав злочинцям, щоб вони не рухалися, оскільки подвір`я з усіх сторін вони заблокували. Після чого вони сказали, що вони вийдуть із подвір`я. Підтвердив, що на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_5 , перебували саме ці два чоловіки, які є обвинуваченими. В той час вищезазначений автомобіль марки "Хонда", почав рухатися в його сторону, повертаючи на вул. Вишнева, та приближаючись до будинку АДРЕСА_5 . Він же почав вже рухатися в сторону хвіртки, і як тільки він повернув в напрямку будинку, то побачив, що ОСОБА_20 держав одного злодія, поклавши його на землю, а інший злодій сів у автомобіль марки "Хонда", і закрився там. Так вони чекали приїзду працівників поліції. Потім вже приїхали інспектори патрульної поліції, які затримали цих двох злодіїв, посадивши їх до свого службового автомобіля, та потім чекали приїзду працівників слідчо-оперативної групи. При затриманні обвинувачених він будь-якого фізичного насильства до них не застосовував, і не бачив, щоб хтось інший це робив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що точної дати він не пам`ятає, десь в кінці січня 2017 р., близько 12:30 год.-13:00 год., йому на мобільний телефон, у додатку "Viber", в групі "Патруль", прийшло повідомлення про те, що невідомі особи перелізли на подвір`я, до його сусіда ОСОБА_23 , яке розташовано по АДРЕСА_5 . Він відразу швидко зібрався, сів у свій автомобіль, та поїхав до вищезазначеної адреси. Їдучи по дорозі, він побачив, що попереду нього, в тому ж напрямку, їде автомобіль ще одного його сусіда ОСОБА_21 . Проїжджаючи перехрестя вулиць Київська та Чубинського, він побачив припаркований невідомий йому автомобіль марки "Хонда Сівік", чорного кольору, в якому перебував один чоловік на місці водія. Він зупинився біля вказаного автомобіля, та запитав у водія чи він когось чекає, і він з переляканим поглядом відповів, що так. Це йому здалось підозрілим, враховуючи ситуацію, яка відбувалася. Він поїхав далі до необхідної йому адреси, приїхавши куди, припаркував свій автомобіль поперек дороги, у такий спосіб, що перекрив там проїзд, щоб невідомі особи не мали змоги втекти. Також він побачив, що автомобіль ОСОБА_21 був припаркований по вул. Вишнева, зліва, неподалік воріт домоволодіння № 70. При цьому ОСОБА_20 стояв безпосередньо біля воріт подвір`я, а інший сусід ОСОБА_24 знаходився на розі вул. Чубинського, контролюючи тим самим іншу частину подвір`я, а тому він вийшовши із автомобіля, став біля подвір`я, на кутку, на перехресті вулиць Вишнева та Чубинського. В цей момент, перелізши через паркан, зі сторони подвір`я, де він перебував, намагався втекти один із невідомих чоловіків, а саме ОСОБА_7 . Він цьому перешкодив, пахнувши палицею в сторону злодія, що його налякало, а також він відразу набрав 102 та викликав працівників поліції. В цей час ОСОБА_24 щось кричав злодіям. Вони, мабуть, зрозуміло, що у них не вийде втекти та повідомили, що вони вийдуть самі через хвіртку. Він відразу побіг до воріт, де перебував ОСОБА_20 . В цей момент два чоловіки - обвинувачені вийшли через хвіртку, і ОСОБА_20 затримав їх, поклавши на землю, і він побіг йому на допомогу, однак в нього задзвонив телефон. Він відповів, бо це були працівники поліції, які запитували як саме їм проїхати до місця події, і в цей момент один із обвинувачених, а саме ОСОБА_7 , вирвався та побіг до вищезазначеного автомобіля марки "Хонда Сівік", який під`їхав до вказаного подвір`я, заліз в нього, та закрився там. Вони відразу заблокували проїзд даному автомобілю, і він не мав змоги втекти. Іншого обвинуваченого тримав ОСОБА_20 . Так вони чекали приїзду працівників поліції. Потім вже приїхали інспектори патрульної поліції, які затримали цих двох злодіїв, посадивши їх до свого службового автомобіля. Також при затриманні обвинувачених їм ще допомагав один сусід ОСОБА_25 . Будь-яких тілесних ушкоджень обвинуваченим він не наносив. Інші сусіди, в ході затримання обвинувачених, також не застосовували до останніх фізичного насильства. В момент затримання обвинувачених між ними відбувалася лише словесна перепалка.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 25.01.2017 р. вона перебувала вдома, та прибиралася в будинку. Поливаючи квіти, у вікно вона побачила, що двоє, невідомих їй раніше, чоловіків ходили поряд із сусіднім подвір`ям, яке розташовано навпроти її будинку, на відстані близько 300 м., на наступній вулиці, а саме навколо паркану, заглядаючи всередину через паркан. Точного номеру будинку сусіда вона не знає. Потім вона побачила, що ці чоловіки, декілька разів, намагалися перестрибнули через паркан, однак в подальшому, відкрили якимось чином хвіртку та зайшли на територію домоволодіння. Перебуваючи на подвір`ї, вони декілька разів піднімалися по сходам до будинку, потім спускалися на низ, коли проїжджали по вулиці автомобілі та проходили люди. Десь хвилин через 15, ці чоловіки пошкодили одне із вікон в будинку, та відкривши його, один із чоловіків проник всередину, а інший залишився на подвір`ї, спостерігати. Побачивши це, вона відразу зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_26 , та повідомила йому про ситуацію, яка відбувається на сусідньому подвір`ї, та просила його скинути повідомлення через додаток "Viber", в групу "Патруль", в яку входять сусіди, які патрулюють територію села, щоб повідомити останніх про дану подію та вони вжили відповідні заходи. Також зазначила, що вона добре бачила обличчя цих двох чоловіків і запам`ятала їх, та підтвердила, що це саме обвинувачені. Крім того зазначила, що був ще один чоловік, який весь цей час, ходив на перехресті вулиць, білі будинку її сусіда.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він проживає в с. Гора, та вони разом з іншими мешканцями організували групу, яка здійснює патронування села з метою забезпечення правопорядку. У зв`язку з чим, вони також у додатку "Viber" створили групу "Патруль", куди надходять повідомлення з приводу різних неправомірних ситуацій, що відбуваються в частині села, яка обмежена вулицями: Західна, Київська, ОСОБА_27 та Чубинського. Точної дати він не пам`ятає, близько обіду, він приїхав додому, та йому на мобільний телефон через додаток "Viber" прийшло повідомлення у вищезазначену групу про те, що невідомі особи лізуть на територію домоволодіння будинку, розташованого на перехресті вулиць Вишнева та Чубинського. Потім прийшло ще одне повідомлення про те, що вказані особи вже проникли до будинку через вікно, яке знаходиться на першому поверсі. Він відразу зібрався, та на своєму автомобілі марки "Volkswagen Transporter" поїхав за вказаною адресою. Через одну хвилину він вже був біля вказаного будинку, та припаркував свій автомобіль на вул. Вишнева, таким чином, щоб перекрити рух особам по вказаній вулиці. Вийшовши з автомобіля, він побачив біля паркану вказаного будинку свого сусіда ОСОБА_28 , який сказав, що на території домоволодіння перебувають невідомі особи. Також підбігати ще інші сусіди, та вони ставши по периметру паркана, заблокували повністю територію домоволодіння. Біля хвіртки була куча піску, на яку він виліз, та побачив, що невідомі чоловіки намагаються втекти з подвір`я, перелізши через паркан, зі сторони вул. Чубинського. Однак, вони побачили сусідів вздовж паркану, зрозумівши, що не втечуть, пішли в сторону хвіртки. Він підійшов до хвіртки, щоб перегородити їм прохід. Як тільки відкрилася хвіртка, то вони відразу накинулися на нього, для того, щоб збити його з ніг, у зв`язку з чим вони між собою зчепилася, і він повалив їх двох на землю. Потім він побачив, що на тій кучі піску, де він стояв, лежала палка, він схопив її, щоб з її допомогою захиститися від цих чоловіків, та між ними почалася штовханина. В цей момент один із чоловіків ОСОБА_7 вирвався та побіг в напрямку вул. Чубинського, а іншого ОСОБА_9 він затримав та тримав його до приїзду працівників поліції. Також він бачив, що двоє його сусідів ОСОБА_22 та ОСОБА_25 побігли за ОСОБА_7 , намагаючись його затримати. Як саме вони його затримали, він не бачив. Будь-яких тілесних ушкоджень обвинуваченим він не наносив. Також зазначив, що не бачив, щоб хтось із сусідів застосовував зброю. Зі слів, своїх сусідів, знає, що ОСОБА_7 встиг вскочити в якісь автомобіль, який в цей момент під`їхав зі сторони вул. Чубинського. Однак, сусіди заблокували рух даному автомобілю, і він не мав змоги продовжити свій рух. В подальшому вже приїхали працівники поліції та затримали цих двох чоловіків.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується також наступними доказами:
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону о 12 год. 40 хв. 25.01.2017 р. від громадянина ОСОБА_13 (т.1 а.с.4) про те, що 25.01.2017 р. близько 12:40 год. в с. Гора Бориспільського р-ну на перехресті вулиць Локаторної та Чубинського затримано невідомих осіб, які хотіли пограбувати будинок, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області за № 1729 від 25.01.2017 р.;
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону о 12 год. 43 хв. 25.01.2017 р. від громадянки ОСОБА_29 (т.1 а.с.5) про те, що 25.01.2017 р. близько 12:43 год. в АДРЕСА_4 затримано осіб, які намагалися пограбувати будинок, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області за № 1730 від 25.01.2017 р.;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.01.2017 р. (т.1 а.с.9) з якого вбачається, що 25.01.2017 р. невстановлені особи шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку АДРЕСА_4 , де намагалися викрасти електроінструменти та інші речі, що належать ОСОБА_6 ;
- заявою ОСОБА_6 від 25.01.2017 р. (т.1 а.с.19) про дачу дозволу працівникам поліції на проведення огляду місця події - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;
- протоколом огляду місця події домоволодіння, розташована в АДРЕСА_4 , від 25.01.2017 р. з фотоілюстраціями та таблицями до даного протоколу (т.1 а.с.20-23, 24-36, 37, 38, 39, 40, 41), яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення та сліди злочину. В ході цієї слідчої дії було встановлено факт пошкодження металопластикового вікна, що знаходиться праворуч від вхідних дверей, яке було відчинено шляхом віджиму. Також виявлено, що в середині будинку, на підлозі, під зазначеним металопластиковим вікном, яке знаходиться у кімнаті № 1, та на підлозі, у кімнаті № 4, біля металопластикового вікна, яке було відкрито, знаходиться по одному розбитому вазону із квіткою відповідно. Виявлено, що у центрі будинку, по середині коридору стояли складені різні електроінструменти в коробках. З тильної сторони будинку, біля вікна, яке виходить з кімнати № 4, на землі, виявлено гумовий каблук з під черевика. Були вилучені: сліди папілярних узорів на два відрізки липкої стрічки, які виявлені на поверхні рами металопластикового вікна у кімнаті № 1 разом із слідами фактури тканини; сліди папілярних узорів на один відрізок липкої стрічки, які виявлені на поверхні рами металопластикового вікна у кімнаті № 4 разом із слідами фактури тканини; сліди папілярних узорів на один відрізок липкої стрічки, які виявлені на поверхні поліетиленового пакету "Новус", в якому знаходився електролобзик; 9 відрізків липкої стрічки сліди папілярних узорів виявлених: на поверхні металопластикового вікна; на поверхні картонної коробки з під приладу вимірювання артеріального тиску "Microlife"; на картонній коробці з під соковижималки марки "Saturn"; на поверхні шухляди столу в кімнаті № 3; на поверхні металопластикового вікна з внутрішньої сторони в кімнаті № 4; на поверхні поліетиленового пакету марки "Novus", в якому знаходилися електроінструменти в коробках; гумовий каблук з під черевика;
- висновком товарознавчої експертизи від 27.02.2017 р. з додатками до нього (т.1 а.с.63-73, 62, 74-89), згідно якого ринкова вартість, викраденого у ОСОБА_6 , майна станом на 25 січня 2017 р., склала: соковижималка марки "Saturn" ST-FP8086 - 1674 грн., кутова машинка марки "Sparki" МВА-2500 - 1867 грн., перфоратор марки "Makita" HR2470T - 3159 грн., зварювальний апарат марки "Патон" ВДИ 200SDC TIG - 4360 грн., електричний лобзик марки "Maкita" 4350СТ - 4391 грн.;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25.01.2017 р. (т.2 а.с.159-162), складений старшим слідчим Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_30 , у приміщенні Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області, у присутності адвоката ОСОБА_10 , та двох понятих, про те, що 25.01.2017 р. о 12 год. 40 хв. на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого застали під час замаху на вчинення злочину;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 25.01.2017 р. (т.2 а.с.185-188), складений слідчим Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_32 , у приміщенні Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області, у присутності адвоката ОСОБА_10 та двох понятих, про те, що 25.01.2017 р. о 12 год. 40 хв. на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого застали під час замаху на вчинення злочину;
- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 23.02.2017 р. та відеозаписом даної слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_9 (т.1 а. с.112-114, зворотна сторона передньої обкладинки), переглянутого в судовому засіданні. В ході цієї слідчої дії, на місці події, підозрюваний ОСОБА_9 розповів про обставини, які сталися 25.01.2017 р. в с. Гора Бориспільського району Київської області, та про намагання вчинити викрадення майна з території домоволодіння по АДРЕСА_5 , що повністю співпадає з його показаннями, наданими в ході судового розгляду, під час допиту в якості обвинуваченого. Також в ході слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 розповів як саме вони разом із ОСОБА_7 проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Розповів про механізм та порядок проникнення в будинок, який там розташований, показавши вікно, яке вони пошкодили та зазначив про спосіб його пошкодження, а саме, що ОСОБА_7 відкрив його за допомогою викрутки, оскільки в нього не вийшло. При цьому, розповів, що після відкриття даного вікна, він проник всередину будинку, а ОСОБА_7 залишився на подвір`ї. Потім детально відтворив свою поведінку в будинку, розповів, які речі та предмети він там знайшов, а також показав як саме він зносив дані речі до коридору, та місце де він їх складав. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_9 розповів у який спосіб він покинув будинок, почувши якісь шум на подвір`ї, після чого на вулиці був затриманий мешканцями с. Гора;
- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 23.02.2017 р. та відеозаписом даної слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 (т.1 а. с.138-140, зворотна сторона передньої обкладинки), переглянутого в судовому засіданні. В ході цієї слідчої дії, на місці події, підозрюваний ОСОБА_7 розповів про обставини, які сталися 25.01.2017 р. в с. Гора Бориспільського району Київської області, та про намагання вчинити викрадення майна з території домоволодіння по АДРЕСА_5 , що повністю співпадає з його показаннями, наданими в ході судового розгляду, під час допиту в якості обвинуваченого. Також в ході слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 розповів як саме вони разом із ОСОБА_9 проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Розповів про порядок та спосіб проникнення в будинок, який там розташований, а саме шляхом віджиму вікна, яке знаходилося праворуч від вхідних дверей, за допомогою викрутки. При цьому детально розповів про механізм злому вікна в будинку: спочатку ОСОБА_9 намагався відкрити вікно за допомогою викрутки, однак не зміг, а тому, взявши в нього дану викрутку, вікно відчинив він. Також розповів, що через відкрите вікно ОСОБА_9 проник всередину будинку, а він залишився на подвір"ї, спостерігаючи за всім, що відбувається навколо. Зазначив, що вони нічого не викрали, оскільки були затримані мешканцями с. Гора;
- зберігальною розпискою, написано особисто потерпілим ОСОБА_6 (т.2 а.с.203), згідно якої ОСОБА_6 отримав від працівників Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області на відповідальне зберігання, належні йому речі: соковижималку марки "Saturn", кутову машинку марки "Sparki", перфоратор марки "Makita", зварювальний апарат марки "Патон" та електричний лобзик марки "Maкita".
Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про осіб обвинувачених.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні.
При цьому, приєднані стороною обвинувачення до матеріалів справи протоколи слідчих дій, а саме: протоколи допиту потерпілого, свідків, підозрюваних, а також письмові пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з огляду на те, що в цих протоколах містяться показання підозрюваних, свідків та потерпілого, які суд безпосередньо не сприймав під час судового засідання, ці показання та письмові пояснення були надані слідчому та оперативним працівникам під час досудового розслідування, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, про те, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, тому судом дані докази оцінюються критично та не приймаються до уваги.
Крім того, приєднані прокурором як докази рапорти поліцейських Бориспільського ВП, в силу положень ст. 86 КПК України, суд не приймає як належний доказ обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Як вважає суд, цей документ має для працівників правоохоронних органів лише внутрішній інформативний характер щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, проведення будь-якої слідчої або негласної (розшукової) дії фіксуються протоколом, а не рапортом. Ця обставина свідчить про те, що дані рапорти оформлені з порушенням вимог КПК України, та є недопустимим доказом.
Також, суд приходить до висновку, що й всі інші, надані стороною обвинувачення докази, як самі по собі так і в сукупності, не доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, стороною обвинувачення у даному кримінальному проваджені заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_33 , однак надалі прокурор, у судовому засіданні 18.12.2017 р., відмовився від клопотання щодо допиту вказано свідка. Сторона захисту не наполягала на виклику вказаного свідка. Указані обставини, на думку суду, не перешкоджають завершенню судового розгляду в кримінальному провадженні.
Також свідок ОСОБА_34 не допитувався судом, у зв`язку з його неможливістю прибути в судове засідання, оскільки згідно відомостей за результатами примусового приводу даного свідка, останній за адресою вказаною в ухвалі суду не проживає та місце його перебування не відоме, що перешкоджає здійснити його примусовий привід до суду, у встановленому законом порядку. У зв`язку з чим прокурор, у судовому засіданні 05.02.2018 р., відмовився від допиту вказаного свідка. Сторона захисту, з цього приводу, не наполягала на допиті останнього. З огляду на вищевикладене, та оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд вважав можливим закінчити розгляд кримінального провадження без допиту свідка ОСОБА_35 .
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Таку кваліфікацію дій обвинувачених суд вважає правильною.
Так, майно, яким намагалися заволодіти обвинувачені, було для них чужим, адже не перебувало в їх власності чи законному володінні. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не мали на нього жодного права, цим майном вони бажали заволодіти у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулося протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченими у відсутності потерпілих та інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 досягли віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Їх дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачені усвідомлювали, що майно, яким вони протиправно заволодівали, було для них чужим, і вони не мали права на нього. Корисливий мотив обвинувачених полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення вони прагнули обернути чуже майно на свою користь.
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 скоїли незакінчений замах на вчинення злочину. В силу обставин, які не залежали від волі обвинувачених, вони не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. Незавершеність об`єктивної сторони злочину є вимушеною. Обвинуваченими не доведено злочин до кінця не за власною ініціативою, а з причин які не залежали від їх волі. Так, на момент скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_9 перебував у будинку з метою відшукання та викрадення різних речей, які там знаходилися, а обвинувачений ОСОБА_7 в цей момент був на подвір`ї біля будинку, та спостерігав за навколишньою обстановкою. Однак, вони були помічені мешканцями села Гора Бориспільського району Київської області, а тому змушені були тікати з території домоволодіння, не встигнувши взяти будь-якого майна, де їх затримали зазначені мешканцями села. Тобто існували обставини, які зашкодили закінчити злочин всупереч докладеним зусиллям обвинувачених. Тому в діяннях обвинувачених наявні ознаки незакінченого замаху на вчинення злочину. Злочин є незакінченим.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заздалегідь домовлялись про викрадення майна. Домовленість мали місце до моменту виконання об`єктивної сторони злочину. Тому викрадення майна має ознаку його вчинення за попередньою змовою групою осіб.
Цей злочин обвинувачені вчиняли з проникненням в будинок потерпілого. Умисел на викрадення чужого майна у них виникав ще до проникнення в будинок. Тому крадіжка має ознаку її вчинення - поєднана з проникненням у житло.
При цьому обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 раніше неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів проти власності. Як вбачається з примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визначається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачений цими статтями.
Отже, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за корисливі злочини, знову вчинили корисливий злочин проти власності. Тому вчинення обвинуваченими викрадення чужого майна має ознаку повторності.
Таким чином, сукупність доказів у справі свідчить про доведення обвинуваченням всіх вищезазначених ознак злочину.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 повинен бути засудженим:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
ОСОБА_7 повинен бути засудженим:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, ступень здійснення злочинного наміру, дані про осіб обвинувачених і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, у межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України.
Так, санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, а тому вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є тяжким злочином. Також судом враховується те, що даний злочин є умисним.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, судом відповідно до ст. 67 КК України, визнається рецидив злочину.
Обвинувачений ОСОБА_9 раніше судимий та неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення аналогічних злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризуються з посередньої сторони, має родинні зв`язки, а саме: одружений та має матір, яка хворіє та являється інвалідом ІІІ групи, з якими разом проживає, офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності його особи.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення аналогічних злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення воля, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризуються з посередньої сторони, одружений, проживає разом з дружиною та її малолітнім сином, офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності його особи.
Також, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , є раніше судимі та мають незняті та непогашені судимості.
Таким чином, факт того, що обвинувачені раніше неодноразово були засуджені за корисливі злочини, відбували покарання за попередніми вироками реально, однак звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не стали та на належних висновків для своєї поведінки не зробили, оскільки знову вчинили нові злочини проти власності, свідчить про їх злочинну лінію поведінки та підвищену суспільну небезпеку.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченим, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачені не є інваліда, не досягли пенсійного віку, та не є військовослужбовцями.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням відсутні.
При цьому, з матеріалів кримінального провадження слідує, що матеріальна шкода вчиненим злочином фактично завдана не була, а соковижималка марки "Saturn", кутова машинка марки "Sparki", перфоратор марки "Makita", зварювальний апарат марки "Патон" та електричний лобзик марки "Maкita" передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання. При цьому у судовому засіданні потерпілий зазначив, що він жодних претензій до обвинувачуваних ні морального, ні матеріального характеру не має.
Таким чином, із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, ступеня здійснення злочинного наміру, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та даних про осіб обвинувачених, суд приходить до висновку, що за вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Крім того, оскільки обвинувачені вчинили вказаний злочини до постановлення вироку Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 р., яким ОСОБА_9 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, та ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, то остаточну міру покарання обвинуваченим необхідно призначати за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням за попереднім вироком.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинувачених є достатньою для виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та дані про осіб обвинувачених.
При цьому, згідно ч. 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення", який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, у постанові від 13 березня 2018 р. Верховним Судом України колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 440/853/17, викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України. У випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
З огляду на вищевикладене та на підставі вимог статей 4, 5 КК України, суд приходить до висновку, що при зарахуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк їхнього попереднього ув`язнення правильно застосувати редакцію закону, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 інкримінованого їх злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув'язнення" від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При цьому, відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону від 26.11.2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року (т.1 а.с.110-111) щодо підозрюваного ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, з моменту його затримання, а саме з 25 січня 2017 р., з утриманням його в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київський області, з визначенням застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 160 000 грн., з покладенням відповідних обов`язків, визначених КПК України.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2017 року (т.1 а.с.137) щодо підозрюваного ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, з моменту його затримання, а саме з 25 січня 2017 р., з утриманням його в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київський області, з визначенням застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 160 000 грн., з покладенням відповідних обов`язків, визначених КПК України.
В ході судового розгляду даної справи, термін дії, обраного відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалами суду, в порядку ст. 331 КПК України, продовжувався, включно до 2 грудня 2017 року.
Разом з тим, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2017 р. обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 тимчасово залишено під вартою у Державній установі "Київській слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, на час розгляду даної кримінальної справи у суді, а саме до завершення судового розгляду кримінального провадження та набрання вироком суду законної сили, оскільки останні були засуджені вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 р. до реальної міри покарання у виді позбавлення волі.
Тому, з урахуванням наведеного та керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), суд вважає, що до строку покарання, призначеного ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , слід зарахувати строк їхнього попереднього ув`язнення, а саме з 25 січня 2017 року (з моменту їх затримання) по день набрання даним вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
До набрання вироком суду законної сили обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 слід тимчасово залишити під вартою у Державній установі "Київській слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальних витрат не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-70, 72, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд,
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року, остаточно, шляхом часткового складання, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року, остаточно, шляхом часткового складання, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, тобто з 25.01.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 перебування в установах попереднього ув`язнення в період з 25.01.2017 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 25.01.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 перебування в установах попереднього ув`язнення в період з 25.01.2017 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили тимчасово залишити ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під вартою в державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1