Справа № 487/5523/16-к
Провадження № 1-кп/487/63/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2018 рокуЗаводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0004155 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Миколаєві, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, розлученого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст..89 КК України не судимого, -

у скоєні злочину, передбаченого ст..185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05.09.2016 року вранці, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , з жіночої сумки своєї знайомої ОСОБА_8 , яка на той час спала, таємно викрав належне їй майно, а саме мобільний телефон «Soni Xperia S-2305», вартістю 2000 грн., в якому знаходилася мікро CD картка об`ємом 64Гб, вартістю 500 грн.; силіконовий чохол вартістю, 150 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2650 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю суду пояснив, що увечері 04.09.2016 року у кафе познайомився з потерпілою, з якою разом вживав спиртні напої, після чого вони пішли до нього додому. Наступного ранку, він вирішив вчинити крадіжку та з сумки ОСОБА_9 викрав мобільний телефон, який в послідуючому продав на ринку.

У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину, судом в порядку ст..349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин справи, та розміру цивільного позову, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих ОСОБА_6 матеріалів.

Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше в силу ст..89 КК України не засуджувався.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо

На обліку в Миколаївській психіатричній лікарні та Миколаївському наркодиспансері ОСОБА_6 - не перебуває.

Обставина справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 - є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин справи, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Під час розгляду справи обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього вимог ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню доньку ОСОБА_10 , 2009 року народження.

Прокурор проти застосування щодо обвинуваченого вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечувала.

Відповідно до ст.1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких вони не позбавлені батьківських прав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

За положеннями ст.3 ч.2 Закону України «Про застосування амністії в України» установивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом було встановлено, що обвинувачений є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 19.06.2009 року. Згідно довідки Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №695-02 від 07.05.2018 року - відсутня інформація щодо позбавлення обвинуваченого батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_7 , 2009 року народження.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_6 обґрунтоване, та підлягає задоволенню зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання на підставі ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368, 370, 374 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст..1 п.в Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Soni Xperia S-2305», який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 залишити у її розпоряджені.

На вирок може бути подана апеляція до Аапеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Заводського районного
суду м.Миколаєва ОСОБА_1