СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6345/18
пр. № 1-кп/759/714/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0008977 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегове Закарпатської області, громадянин України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.03.2007 Стрийським районним судом Львівської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

10.09.2008 Залізничним районним судом м.Львова за ст.ст.186 ч.3, 69 КК України на 3 роки позбавлення волі;

20.08.2010 Франківським районним судом м.Львова за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

14.02.2014 Залізничним районним судом м.Львова за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

13.03.2014 Залізничним районним судом м.Львова за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України на 1 рік 10 місяців 2 дні позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 10.10.2017 приблизно о 18 години 00 хвилин, перебуваючи по проспекту Академіка Палладіна, 7-А біля станції метро «Академмістечко», намагався повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме гаманець темно-коричневого кольору, на загальну суму 459 гривень, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими громадянами та ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 10.10.2017 приблизно о 17 годині 55 хвилин, знаходячись на проспекті Академіка Палладіна, 7-А біля станції метро «Академмістечко», з метою покращення свого матеріального становища вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 продовжуючи переслідувати ОСОБА_6 , а саме крокуючи за нею до виходу з метро та скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, дістав з кишені пальто, у яке була одягнена потерпіла, гаманець темно-коричневого кольору, вартістю 200 гривень, всередині якого знаходилися грошові кошти у сумі 139 гривень, а також проїзний студентський квиток, вартістю 120 гривень, а всього майна на загальну суму 459 гривень, після чого сховав гаманець собі за пояс штанів.

Маючи намір повторно, таємно викрасти дане чуже майно, яке належить ОСОБА_6 та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_3 10.10.2017 приблизно о 18 години 00 хвилин, намагався непомітно зникнути з місця вчинення злочину. Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими громадянами та ОСОБА_6 , разом з викраденим майном, яке він намагався таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 10.10.2017 приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись на пр.Академіка Палладіна, 7-А в м.Києві, біля станції метро «Академмістечко», намагався повторно викрасти майно потерпілої, однак був затриманий перехожими громадянами.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має постійного місця проживання, не одружений, не працює, характеризується посередньо, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному злочині, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання на думку суду, виходячи з принципу доцільності необхідне для його виправлення та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30.07.2018.

Речові докази по справі, повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1