Провадження № 1-кп/742/108/18
Єдиний унікальний № 740/479/16-к
ВИРОК
Іменем України
30 травня 2018 року місто Прилуки

Прилуць Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження № 0001847 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лосинівка, Ніжинського району, українця, громадянина України, із середнью освітою, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
04.02.2004 Ніжинським міськрайонним судом за ч.3 ст.289, ст.69, ч.1 ст.187, ч.2 ст.185, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
17.04.2015 Ніжинським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки,
22.12.2015 Ніжинським міськрайонним судом за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.357, ч.2 ст.309 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

13.12.2015 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 прибув до будинку громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та зайшов через незакриті вхідні двері до будинку. У будинку між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства, штовхнув потерпілу на підлогу, від чого вона при падінні ударилася головою, та наніс їй в область голови не менше трьох ударів дерев`яною палицею, яку відшукав у приміщенні будинку, чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 317 від 18.01.2016 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, забійної рани голови, закритої внутрішньочерепної травми: забоїв головного мозку лівої скроневої, лівої тім?яної та правої скроневої долей мозку, субарахноїдальних гематом та енцефаломаляції ділянки забою речовини головного мозку з явищами деструктуризації, обох лобних долей та обох півкуль мозочка, субдуральної гематоми лівої гемісфери, лінійного перелому склепіння черепа, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці події.
Після чого, 13.12.2015 близько 13:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи там же в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння паспортом, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого злочинного діяння, викрав паспорт громадянки України ОСОБА_8 , та з місця вчинення злочину зник.

Крім того, у невстановлений судовим слідством час, та з невстановленого джерела, ОСОБА_5 незаконно придбав медичний шприц ємністю 5 мл. з наркотичним засобом опієм ацетильованим і зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

14.12.2015 близько 11 год. 45 хв. співробітниками Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , у якій мешкав ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 5 мл., частково заповнений рідиною коричневого кольору, яку ОСОБА_5 повторно незаконно зберігав за місцем мешкання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 142 (х) від 29.12.2015 надана на експертизу рідина, що міститься у пластиковому медичному шприці ємністю 0,5 мл., яка була вилучена в ОСОБА_5 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданій рідині становить 0,127 г.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді відмовився давати покази. Своєї вини в умисному вбивстві, тим більше з корисливих мотивів, не визнає. Грошей не брав. Мети вбивати та умислу на заподіяння смерті ОСОБА_8 у нього не було, вони навіть з нею раніше не сварилися. Вважає його дії в цій частині необхідно кваліфікувати за ст.116 КК України, оскільки він вчинив це в стані афекту (не повідомляючи про обставини). Вилучені за його місцем проживання наркотичні засоби не його, бо то була зйомна квартира. Більше того, по даному факту ОСОБА_10 міськрайсуд його притягнув за ст.44 КУпАП, тому особа не може бути двічі притягнута за одне і те ж діяння. Цивільного позову не визнає. Визнає себе винним лише за ч.3 ст.357 КК України.

Незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим, винність ОСОБА_5 у скоєнні ним суспільно-небезпечних діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що про смерть матері дізнався по телефону від троюрідного брата 14.12.2015. Коли приїхав у село та зайшов до будинку, то тіло матері лежало на підлозі біля шафи-серванта з понівеченим обличчям. Від ОСОБА_12 від дізнався, що матір убили, та останній бачив, як ОСОБА_5 ішов з мішком з вулички. Напередодні, десь за місяць, мати йому говорила, про конкретну суму на похорон, і де сховані гроші, які він знайшов при працівниках поліції. Також вона зберігала гроші в серванті у паспорті, які було викрадено. При житті мати позичала гроші, продукти сім`ї ОСОБА_13 . Влітку говорила, що позичила ОСОБА_14 (баба обвинуваченого) гроші, та щоб він пішов забрати. 15.12.2015 він зустрічався з ОСОБА_14 і запитав, навіщо вони посилали ОСОБА_5 до матері, на що остання сказала, що не посилала ОСОБА_15 до його матері.

Злочином йому завдана матеріальна та моральна шкода. Заподіяна матеріальна шкода полягає у збитках, які він поніс на поховання матері в сумі 20 000,00 грн, але підтверджуючих документів не має. Моральну шкоду оцінює у 200 000,00 грн., яка полягає у стражданнях від втрати дорогої та рідної людини.
Експерт ОСОБА_16 у судовому засідання повідомила, що була у складі слідчо-оперативної групи, при виявленні трупу жінки у якої вона помітила тілесні ушкодження.

Вона детально виклала свої висновки в акті судово-медичної експертизи, який повністю підтримує і стверджує, що смерть ОСОБА_8 настала від комплексу отриманих травм, а саме, як від падіння з висоти свого зросту так і від ударів, які нанесені їй були палицею в область голови не менше 3-х разів. Також вона була присутня при проведенні слідчого експерименту, коли ОСОБА_5 вказував, крім того, як він наносив палицею удари та куди саме. Він штовхнув потерпілу яка впала, а потім наносив удари. Спочатку сказав, що 2 удари наніс, а можливо і більше, а потім сказав, що лише 2 удари наніс, що не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_17 у суді повідомила, що працюючи листоношею в смт.Лосинівка 12 грудня 2015 року (субота) приносила ОСОБА_8 пенсію, приблизно 1400 грн., точної суми не пам`ятає, про що вона розписалась у відомості. Це було під двором, вона була без паспорту. У понеділок дізналась, що бабу убили. Чим займався ОСОБА_5 , вона не знає, але років 3-4 до вбивства, він робив їм вулики.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_18 є її онуком і з дитинства з нею проживав. Він вживав наркотики, купував мак, сам собі варив і колов. Вона лікувала його від наркоманії та просила, щоби не виїжджав у Донбас. Його постійно шантажували працівники поліції. З її картки він зняв 4100,00 грн. 13 грудня 2015 року він приїхав до неї, щоб забрати дитячі речі та поїхати у Донецьку область, вона дала йому 750,00 грн. Також вона попросила його, якщо він буде йти повз будинок ОСОБА_8 , то щоб зайшов та попросив її прийти до неї забрати частину грошей, які вона позичала, на що він погодився.Після того, вона його більше не бачила. 15 грудня 2015 року у сільраді, до неї підійшов потерпілий ОСОБА_11 і сказав, як вони допустили, що онук убив його матір, проте вона в це не вірить.

Свідок ОСОБА_19 , як мати обвинуваченого, у суді повідомила, що 13 грудня 2015 року коли була у матері в смт.Лосинівка, прийшов син, щоб забрати дитячий одяг для поїздки у Донецьк, через що вони посварилися. Вони разом вийшли з двору та він сказав, що треба зайти до баби ОСОБА_20 , щоб та прийшла забрати гроші у її матері. Він пішов до Лоєвської городами. Хвилин через 10-15 він повертався з вулиці, сів у таксі та поїхав.

Син дійсно вживав наркотики, але гроші у нього були, які вони йому давали, а також він займався виготовленням меблів.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується також доказами, які містять матеріали провадження, досліджені в судовому засіданні, а саме:
- витягами з ЄРДР за № 0002069 від 14.12.2015; № 0000049 від 08.01.2016 (т.1 а.п.86, 91, 200);

- відповідно до протоколу огляду місця події від 14.12.2015 (з 14.10 год. до 14.45 год.) з фототаблицею до такого, під час огляду будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підлозі біля шафи, яка дещо здвинута, було виявлено труп ОСОБА_8 . У кімнатах слідів, які б вказували на ознаки боротьби та безлад, не виявлено. (т.1 а.п.92-95);
- згідно додаткового протоколу огляду місця події від 14.12.2015 (з 17.00 год. до 18.00 год.) встановлено, що при вході в будинок зліва стоїть дві палки одна 105 см діаметром 2 см., інша 140 см діаметром 8см. В кутку зліва стоїть відро з картоплею, біля стіни зліва стоїть драбина до лазу на дах. Біля драбини стоїть ємність з прозорою рідиною із запахом етилу. В стіні зліва знаходяться двері. Зліва при вході стоїть сервант зсунутий до стіни під кутом 75 градусів, біля серванту на підлозі, біля дверної коробки, наявні склянки та розмазані бурі сліди схожі на кров. На верхній полиці серванту стоять фужери. На час огляду 5 фужерів в горизонтальному положенні (т.1 а.п.96-97);
- протоколом огляду трупу ОСОБА_8 від 14.12.2015, згідно якого вилучено

одяг, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом (правої та лівої рук) - т.1 а.п.98;

-лікарським свідоцтвом про смерть №491 та копією свідоцтва про смерть підтверджується, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 . Причина смерті: забій головного мозку, травматичний субдуральний крововилив. Напад з використанням тупого предмету (т.1 а.п.99-100);
- висновком судово-медичної експертизи №317 від 14.12.2015 згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми, а саме: забоїв головного мозку лівої скроневої, лівої тім`яної та правої скроневої долей мозку, субарахноїдальні гематоми та енцефаломаляція ділянки забою речовини головного мозку з явищами деструктуризації обох лобних долей та півкуль мозочка, субдуральної гематоми лівої гемісфери, лінійного перелому склепіння черепа, забійної рани голови, крововиливів в м`які тканини голови, синців обличчя; а також синців шиї. Дані тілесні ушкодження виникли в наслідок дії тупого предмету (предметів) по механізму удару.
Смерть потерпілої настала 13.12.2015 в проміжок часу між 11:00 год та 15:00 год; зважаючи на морфологічні властивості та дані додаткових методів дослідження - всі виявлені тілесні ушкодження могли утворитись за десятки хвилин до моменту настання смерті.
Всі виявлені на трупі померлої тілесні ушкодження були заподіяні тупим(ми) предметом(ми), індивідуальні властивості якого(яких) в морфології тілесних ушкоджень не відобразились.
Зважаючи на кількість виявлених тілесних ушкоджень видно, що потерпіла піддавалась не менше як 5-м травматичним діям. В ділянці голови, видно, що потерпіла піддавалась не менше як 4-м травматичним діям в дану обмежену ділянку, які і безпосередньо спричинили смерть потерпілої.
У процесі отримання потерпілою усіх виявлених у неї тілесних ушкоджень положення її відносно нападника могло неодноразово змінюватись. Забійна рана голови, перелом склепіння черепу, ділянки протиудару в лобних долях - могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину та ударом об тупий предмет з переважаючою поверхнею.
Весь комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, в ділянці голови, не міг виникнути при одноразовому падінні потерпілої з висоти власного зросту.
Безпосередньою причиною смерті стала - закрита внутрішьо-черепна травма, що підтверджується даними секційного розтину, а саме наявністю забоїв головного мозку лівої скроневої, лівої тім`яної та правої скроневої долях мозку, субарахноїдальні крововиливи та енцефаломаляція обох лобних долей та обох півкуль мозочка, субдуральої гематоми лівої гемісфери, лінійного перелому склепіння черепа, забійної рани голови, крововиливів в м`які тканини голови, синців обличчя, що ускладнилась набряком головного мозку, та підтверджується даними додаткових методів дослідження: "Крововиливи у речовині фрагментів півкуль головного мозку, у корі лівої півкулі мозочка та у м`яких мозкових оболонках, без реактивних змін. Дифузна ішемія та ділянки розм`якшення у фрагменті довгастого мозку." Дані тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною смерті.
Внаслідок завданих потерпілій тілесних ушкоджень, до моменту втрати свідомості в результаті набряку головного мозку, остання могла здійснювати самостійні рухи (пересуватись, кричати) та відчувати больові відчуття.
Після отримання всього комплексу тілесних ушкоджень, в тому числі і перелому склепіння черепа прогноз щодо життя потерпілої, при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги міг бути благоприємним.
Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої, могли утворитись при обставинах на які вказує ОСОБА_5 , в ході проведення слідчого експеременту за його участі, відповідно до якого було встановлено, що близько 13 год., 13.12.2015 він прийшов за місцем проживання ОСОБА_8 , щоб повідомити про те, що вона може забрати гроші у його баби. ОСОБА_8 почала його сварити з приводу того, що він довго не віддає гроші та стала виштовхувати його з будинку. Він не витримав та руками штовхнув її в область грудної клітки і вона упала на підлогу. Падала в кут біля дверей, де стояли два відра з водою, можливо потилицею ударилась об відро, хоча відро не перевернулось. Коли ОСОБА_8 , упала та лежала на підлозі, він взяв до правої руки дерев`яну палицю та наніс їй два удари палицею в область голови, не виключає, що наносив і більше, але пам`ятає тільки два. Удари наносив в одному положенні, збоку, трохи зверху. Після нанесених ударів вийшов на вулицю, а ОСОБА_21 залишилась на підлозі (т.1 а.п.110-118);
- висновком судово-психіатричної експертизи №19 від 14.01.2016 згідно якого вбачається, що у ОСОБА_5 не простежується клінічних ознак психічного захворювання, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. Примусові заходи медичного характеру йому не показані (т.1 а.с.134-139);
- згідно відомістю про виплату пенсій вбачається, що напередодні дня вбивства 12.12.2015 ОСОБА_8 отримала пенсію в сумі 1407 грн. 54 коп. (т.1 а.п.148). Зазначену обставину підтвердила також свідок ОСОБА_17 ;
- протоколом огляду місця події від 14.12.2015 з фототаблицею до такого, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 зафіксовано виявлення та вилучення паспорту ОСОБА_8 . Також з правої задньої кишені штанів ОСОБА_5 дістав медичний шприц ємністю 5мл, який частово заповнений рідиною коричневого кольору та пояснив, що там наркотична речовина «Опій». Також було вилучено дві металеві миски з нашаруванням коричневого кольору, дві пластикові пляшки з речовиною світло коричневого кольору з різким специфічним запахом, скляну пляшку з речовиною схожою на нашатирний спирт, один поліетиленовий пакет з речовиною схожою на насіння маку, два медичні шприці об`ємом 10 мл.частково заповнені речовиною коричневого кольору (т.1 а.п.164-169). Постановою про визнання предметів речовими доказами від 04.01.2016 виявлені речі визнано речовими доказами (т.2 а.п.23-24);
- висновком експерта №142(х) від 29.12.2015 року надана на експертизу рідина, що міститься у пластиковому медичному шприці ємністю 0,5 мл., яка була вилучена у ОСОБА_5 , містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, вагою 0,127г (т.1 а.п.173-178);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.02.2016 за участі ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_22 , СМЕ ОСОБА_16 у присутності понятих згідно якого ОСОБА_5 добровільно та детально розповів та показав на місці за яких обставин він штовхнув ОСОБА_8 та вона не втрималась на ногах і упала. Падала спиною назад у кут між сервантом та дверима де стояло два відра з водою, об яке потерпіла ударилась задньою частиною голови. Поруч обперта об сервант, стояла дерев`яна палиця. Він взяв цю палицю до рук та почав наносити їй удари в область голови, конкретно куди сказати не може, удари наносив зверху до низу, наніс більше трьох. Механізм нанесення ударів змінювався, але точно як сказати не може. Коли наносив удари потерпіла не закривалась та не кричала, а просто лежала, очі відкриті. Після нанесення ударів крові він не бачив. В момент ударів голова потерпілої ОСОБА_8 була на відрі. Палицю тримав у лівій руці. Після нанесення ударів він на серванті виявив паспорт, який забрав собі, в паспорті нічого не було. Грошей в будинку не брав. Під час нанесення ударів ОСОБА_8 умислу на позбавленн її життя він не мав, умислу на спричинення конкретних тілесних ушкоджень він також не мав (т.2 а.п.82-83).

Аналізуючи всі надані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.

Так, сторона обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 у нападі на ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном (грошима) та подальшого вбивства з корисливих мотивів посилається крім того, що обвинувачений ніде не працював, не мав заробітку, йому потрібні були гроші як на придбання наркотиків, так і для виїзду на не підконтрольну Україні території є лише припущенням, які у своїй сукупності не дають суду підстав поза розумним сумнівом зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_5 ознак злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та п.6) ч.2 ст.115 КК України.
Допитані свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_19 підтвердили те, що вони надавали обвинуваченому грошові кошти як на передодні вбивства, так і в той же день. Також кожний сам по собі підтвердили, що саме ОСОБА_14 просила тоді обвинуваченого зайти до ОСОБА_8 ..
Відсутність у потерпілої пенсії, яку вона отримала напередодні вбивства не може однозначно бути підтвердженням того, що саме обвинувачений викрав такі кошти.
Вилучення у ОСОБА_5 за місцем проживання паспорта ОСОБА_8 також не є беззаперечним доказом того, що він заволодів пенсією останньої у розмірі 1407,00 грн.
Належних та допустимих доказів, що таку суму загибла зберігала саме у своєму паспорті, судом не здобуто. Лише на одних показах потерпілого сина ОСОБА_11 , який не бачив щоб мати поклала такі гроші в паспорт, а лише знає те, що мати зазвичай зберігала в такому пенсії, не може грунтуватися обвинувачення.
Більше того, з показів ОСОБА_11 вбачається, що у будинку зберігалася значно більша сума грошей, яку обвинувачений навіть не намагався знайти (є не зовсім логічним), адже згідно протоколу огляду місця події безладу не виявлено, хоча він реально міг знати про наявність у ОСОБА_8 грошових коштів, крім пенсії.
Також не може бути визначальним доказом те, що ОСОБА_5 заходив до будинку потерпілої через городи, а не з вулиці, оскільки в той час там проходив похорон.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КПК України, загальними засадами кримінального провадження крім інших є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

В статті ст.17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Також, відповідно вимог ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюватися лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Всі сумніви щодо доведеності винуватості, якщо їх неможливо усунути, повинні трактуватися на користь обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження в ході судового розгляду, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів його участі у вчиненні даного інкримінованого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, а судом не встановлено.

В такому разі, суд вважає за необхідне, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст.62 Конституції України виправдати ОСОБА_5 за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

За відсутності доказів умислу обвинуваченого на заволодіння майном ОСОБА_8 з подальшим заподіянням їй смерті виключається така кваліфікуюча ознака, як корисливий мотив, тобто в цій частині, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з п.6) ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за що і повинен нести відповідальність обвинувачений.

При цьому суд не приймає доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.119 КК України (вбивсто через необережність) з наступних підстав.
Згідно зафіксованих у протоколі проведення слідчого експерименту (який відповідає вимогам ст.170 КПК України, є належним та допустими доказом) показів обвинуваченого вбачається, що під час раптово ниниклого конфлікту, спочатку ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_8 зі значною силою, від чого вона впала вдарилася головою об відро та не могла встати. Після чого, він відшукав палицю якою почав наносити їй удари в область голови життєво важливого органу, і таких ударів було більше трьох. Удари були цілеспрямованими та з такою силою, що призвели до крововиливів у різні ділянки головного мозку потерпілої, що в кінцевому результаті призвели до внутрішньочерепної травми та смерті ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_5 усвідомлював свої дії, передбачав їх наслідки і свідомо допускав їх настання, залишивши ОСОБА_8 одну без будь-якої допомоги та не повідомивши про це сторонніх осіб.
Тому, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість нанесених ударів, 84-х річний вік потерпілої в силу якого вона була позбавлена чинити опір, фізично-розвинену статуру обвинуваченого, суд вважає позицію захисту щодо необережного вбивства за даних обставин неспроможною.

Також суд вважає неприйнятною позицію обвинуваченого щодо перекваліфікації його дій на ст.116 КК України, як умисне вбивстов вчинене в стані сильного душевного хвилювання, оскільки жодним чином ОСОБА_5 не повідомив суд про свій стан фізіологічного афекту, який би був викликаний внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку ОСОБА_8 .
Умисні дії ОСОБА_5 в частині викрадення паспорта ОСОБА_8 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Доводи обвинуваченого та захисту щодо виправдання ОСОБА_23 за ч.2 ст. 309 КК України у зв?язку з неможливістю двічі бути притягнутим за одне і теж діяння (по даному факту був притягнутий Ніжинським міськрайсудом за ст.44 КУпАП) та у зв?язку з недоведеністю, суд вважає частково прийнятними з наступних підстав.

Так, винуватість ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні наркозасобу підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 14.12.2015 з фототаблицею до такого, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 та зафіксовано, крім того, як ОСОБА_5 з правої задньої кишені штанів дістав медичний шприц ємністю 5мл, який частово заповнений рідиною коричневого кольору та пояснив, що там наркотична речовина «Опій». Даний шприц було опечатано та скріплено підписами учасників. Постановою про визнання предметів речовими доказами від 04.01.2016 виявлені речі визнано речовими доказами.
Доказ є належним та допустимим, відповідає вимогам ст.99, 237 КПК України.
- висновком експерта №142(х) від 29.12.2015.
- постановою слідчого від 08.01.2016 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, відповідно до якої з кримінального провадження № 0001847 були виділені матеріали за фактом зберігання ОСОБА_5 наркозасобів (екстракційного опію масами 0,070г; 0,038г; та 0,039г), що були вилучені в нього під час огляду місця події 14.12.2015, та відповідно до якої дані матеріали були направлені для складання протоколу про вчинення адмінправопорушення за ст.44 КУпАП (т.3 а.п.53-54);
- постановою Ніжинського міськрайонного суду Черінігвської області від 28.01.2016 ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КУпАП за фактом зберігання вищевказаних нарокречовин (т.3 а.п.54);
Тобто, за зберігання ацетильованого опію, сухою речовиною 0,127г ОСОБА_5 не був притягнутий до передбаченої законом відповідальності.

У той же час, стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_5 виготовив таку наркотичну речовину, тому суд вважає за необхідне виключити з інкримінованої йому статті таку кваліфікуючу ознаку як виготовлення та умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно.
Невизнання ОСОБА_5 своєї вини в умисному вбивстві та незаконному поводженню з наркотиками суд розцінює, як захисну версію задля уникнення більш суворого покарання.
Обставин, які б пом?якшували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд також враховує те, що він вчинив особливо-тяжкий, середньої тяжкості та невеликої тяжкості злочини; особу винного, як такий що неодноразово судимий за умисні корисливі злочини (т.2 а.п.30, 36-40, 67-68), згідно висновку судово-психіатричної експертизи на час обстеження у ОСОБА_5 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, але наркологічне лікування йому не показане (т.1 а.п143-146), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.2 а.п.42), має сім?ю та неповнолітню дитину (т.2 а.п.43-45, 48), здійснював догляд за своєю бабою ОСОБА_14 інвалідом І групи А (т.2 а.п.49-51), має хворобливий стан здоров?я (т.2 а.п.53-54), позицію потерпілого щодо найсуворішого покарання (т.4 а.п.99).

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкцій інкримінованих статей у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів згідно вимог ч.ч.1, 4 ст.70 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню. Так, вимоги про стягнення 20 000,00 грн. матеріальної шкоди, пов?язаної з витратами на похованням матері належними та допустимими доказами не підтверджено, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню потерпілому ОСОБА_11 колегія суддів виходить з характеру вчиненого злочину, який є умисним, глибини фізичних і душевних страждань, спричинених потерпілому втратою матері, істотність і наслідки вимушених змін у його житті та, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я та матеріальний стан, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілого 200 000 грн. моральної шкоди.
Згідно вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.127 КПК України заподіяна моральна шкода відшкодовується винною особою, тобто обвинуваченим ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати, повязані із залученням експертів підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави в розмірі 921,60 грн.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати у пред?явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за:
- ч.1 ст.115 КК України 13 років позбавлення волі;
- ч.3 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі
- ч.2 ст.309 КК України 3 роки позбавлення волі.

Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 13 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 22.12.2015, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 14 грудня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 200 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У решті в задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області, а саме:

- контрольний зразок бинта, зразки волосся, шприц з рідиною, два шприци з нашаруванням речовини, дві металеві миски з нашаруванням речовини, пакет з насінням та речовиною рослинного походження, дві пластикові пляшки та скляна пляшка з рідинами, дерев`яна палиця, змиви крові, сліди папілярних узорів, нігтьові пластини ОСОБА_5 , дактилокарта ОСОБА_5 та ОСОБА_24 , зразок крові ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_8 , дактилокарта ОСОБА_11 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 знищити;
- кофту синю, сорочку смугасту, штани чорні, шкарпетки чорні, піджак, хустку, майку, що належить ОСОБА_8 , які передані на зберігання в камеру речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області передати у власність ОСОБА_11 ;
- джинсові штани, куртку-дублянку та пару кросівок, що належать ОСОБА_5 та передані на зберігання в камеру речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області повернути у власність ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 921,60 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, розяснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції при перегляді вироку.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього його ув?язнення з 14.12.2015 до 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі; та в подальшому з 21 червня 2017 року день за день.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, адвокату, прокурору, потерпілим.

Головуючий: ОСОБА_25

Судді: ОСОБА_26

ОСОБА_27