Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/366/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 08.06.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця м.Сковородино Амурської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, судимого: 21.10.2014 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_3

ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2018 року, об 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, із корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , прийшли до території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , і зайшовши на територію вказаного домогосподарства та переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, підійшли до приміщення сараю, де спільними діями відірвавши три дошки, якими були забиті вхідні двері до даного сараю та витягши скобу з навісним замком, після чого відкривши двері, проникли до його середини, звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: (металобрухт) - металеву бочку, лист металу (жесті) та двоє санчат від гужової повозки, загальною вагою 99.00 кілограми, вартість, якого становить 6.70 грн., за один кілограм, на загальну суму 663.30 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на вказану суму та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним спільно з ОСОБА_4 , кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 05 червня 2018 року, запропонував ОСОБА_4 , викрасти із приміщення сараю, що розташований на території домогосподарства по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , різний металобрухт, який затим здати до металобази, що розташована по АДРЕСА_4 , а за виручені кошти набрати випивки і цигарок та відпочити, на що ОСОБА_4 , відразу погодився. З цією метою, цього ж дня, він та ОСОБА_4 , об 07 годині 00 хвилин, прийшли до території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , зайшовши на територію вказаного домогосподарства та переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, підійшли до приміщення сараю, де спільними діями відірвавши три дошки, якими були забиті вхідні двері до даного сараю та витягши скобу з навісним замком, після чого відкривши двері, проникли до його середини, звідки викрали металеву бочку, лист металу (жесті) та двоє санчат від гужової повозки, загальною вагою 99.00 кілограми, які здали в металобрухт а виручені кошти витратили на алкогольні напої та цигарки. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Викрадені металеву бочку, лист металу (жесті) та двоє санчат від гужової повозки ними через працівників поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області повернуто власнику.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, винним себе у вчиненому ним спільно з ОСОБА_3 , кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Та надав суду аналогічні показання, які повністю відповідають показанням наданим суду у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 , підтвердивши при цьому час, місце та обставини вчиненого ними спільно кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється. Викрадені металеву бочку, лист металу (жесті) та двоє санчат від гужової повозки ними через працівників поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області повернуто власнику.

Потерпіла ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , не має (а.с.16). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , у відсутності потерпілої, на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачені: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , повністю визнали свою винність у вчиненні ними спільно, за попередньою змовою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Таким чином, суд допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених в їх сукупності, вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченим: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кожним обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, особи винних, їх вік та їхнє ставлення до вчиненого ними кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Разом із тим, при визначенні міри і виду покарання обвинуваченим: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , суд враховує і те, що ОСОБА_3 , раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.89 КК України є не судимим, а ОСОБА_4 , вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, по місцю проживання обвинувачені характеризуються позитивно, їх вік, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки як ОСОБА_3 , так ОСОБА_4 , надали показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ними спільно за попередньою змовою кримінального правопорушення, показання їх були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про їх не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, що наведено вище, відсутністю обтяжуючих обставин, відсутністю тяжких наслідків від кримінального правопорушення, відсутністю претензій потерпілої сторони у зв`язку із поверненням працівниками поліції викраденого обвинуваченими майна, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , як особи не являють собою підвищено суспільно-небезпечними особами, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинувачених: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання до них кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, в мінімальних межах санкції частини статті, за якою вони притягаються до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши їм іспитовий строк та поклавши на них передбачені ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 , не обиралися. Стосовно ОСОБА_3 , ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 03.07.2018 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, до 03.09.2018 року.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 100, 179, 314-318, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому двох років іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому двох років іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які відповідно до розписки від 25.06.2018 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , (розписка в матеріалах кримінального провадження), а саме: металеву бочку, лист металу (жесті) та двоє санчат від гужової повозки - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000256 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/366/18-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченим: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченими: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1