Провадження №1-кп/523/595/18
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 липня 2018 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

в присутності підсудного ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0004899, внесеного до ЄРДР від 25.09.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Воркута Республіки Комі Російської Федерації, громадянина України, одруженого, маючого дитину 2006 року народження, зі слів працюючого водієм в «Автотранс Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 03.10.2014 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу звільнений від відбування покарання строком на 3 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження та ухвалою від 30.05.2018 року підсудному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строк якого спливає 28 липня 2018 року.
Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні подано письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_5 , оскільки судовий розгляд ще не закінчений, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення), - не відпали.
Заслухавши захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 , які не погоджуючись з доводами прокурора, просили змінити підсудному запобіжний захід на домашній арешт, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
За обвинувальним актом, підсудному ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за кваліфікуючими ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, за який визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Разом з цим, згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст.177 зазначеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого; його майновий стан та наявність судимостей; дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів; розмір майнової шкоди та інше.

Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України встановлює, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на наявність у підсудного ОСОБА_5 місця реєстрації в м.Одесі та те, що останній має малолітню дитину 2006 року народження й зі слів працює водієм в «Автотранс Україна», він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, є раніше неодноразово судимою особою та інкриміноване йому діяння мало місце в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 03.10.2014 року, у зв`язку з чим та у випадку доведеності його провини у скоєнні інкримінованого діяння в межах цього кримінального провадження тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України.

Наведені обставини у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків підсудного ОСОБА_5 в місці його фактичного проживання та обґрунтовують існування ризиків вчинення нових злочинів, свідчать про стійкість позиції останнього до скоєння протиправних діянь, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у виді позбавлення волі строком до семи років та застосування вимог ст.71 КК України, об`єктивно доводять існування ризиків ймовірного ухилення зазначеної особи від суду та незаконного впливу на потерпілого і свідків, а також підтверджують актуальність раніше заявлених й передбачених ст.177 КПК України ризиків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеного підсудного не може запобігти означеним ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_5 злочину, а також зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_4 й вказаного підсудного, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених стороною захисту доводів, з огляду на що станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків на стадії судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Разом з цим та виходячи з положень ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину, суд вважає за необхідне не використовувати інститут застави, оскільки це діяння характеризувалось застосуванням насильства й заподіянням тілесних ушкоджень.

Керуючись ст.ст.23, 177-178, 183, 331, 369-372, Розділом ІІ КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підсудному ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, задовольнити.

Продовжити на час судового розгляду підсудному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строком на 2 місяці, тобто до 24 вересня 2018 року.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24.09.2018 року.

Копію ухвали направити для виконання начальникові ОСІ УДПтСУ в Одеській області та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д я: ОСОБА_1