АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 653/549/15-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/467/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.1,2 cт.121, ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
іменем України
30 липня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002221 за апеляційною скаргою прокурора зі змінами на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Петрівка Генічеського району Херсонської області, громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судиму,
засуджено:

за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

за ч. 1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 04.01.2018 року.

Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в повному обсязі.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за вчинення таких злочинів.

1) 19 грудня 2013 року приблизно о 22-00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар рукою по обличчю ОСОБА_10 , 1969 року народження, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

2) Вона же, 19 грудня 2013 року близько 23-00 години, знаходячись за місцем свого мешкання в домоволодінні АДРЕСА_2 , розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Після чого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час виниклої сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 , 1959 року народження, який знаходився на ліжку в сусідній кімнаті та був обмежений у пересуванні у зв`язку із хворобою ОСОБА_13 , проявляючи особисту агресію до нього, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, зіштовхнула останнього з ліжка на підлогу та умисно нанесла чисельні удари ногами по тулубу ОСОБА_12 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому 2 ребра зліва по окологудинної лінії та 5,6,7 і 8 ребра по передній пахвовій лінії. Після цього, коли ОСОБА_12 опинився на підлозі та не міг захищатися, ОСОБА_8 продовжила свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , і нанесла численні удари кулаками по обличчю та шиї, переважно в голову останнього, що потягло за собою перелом шийного відділу хребта, що призвело до розриву спинного мозку ОСОБА_12 , який супроводжувався тяжким травматичним шоком, таким чином своїми діями ОСОБА_8 у сукупності спричинила ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього на місці пригоди.

3) Крім того, 14.01.2015 року приблизно о 20:00 годин ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар кухонним ножем в грудну клітину ОСОБА_14 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 , порушує питання про зміну вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів указує, що відповідно до вимог ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого не передбачено покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло 2 роки. З дня вчинення ОСОБА_8 цього злочину 19.12.2013 року - минуло два роки, тобто суд не застосував закон, який підлягає застосуванню. Просить змінити вирок в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України та підставі ст.49 КК України звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У решті цей вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги зі змінами, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги прокурора зі змінами, просила змінити вироку та на підставі ст.49 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора зі змінами, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які вона засуджена, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і ці висновки суду учасниками судового провадження не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, доведеності вини, правильності кваліфікації дій, які ніким не оспорюються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої та кваліфікацію її дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Водночас, як обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі зі змінами, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4.ч.1 ст.408 КПК України є підставою для зміни вироку в частині призначення покарання, яка не погіршує становище обвинуваченої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України та роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки давності, зокрема, 2 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України покарання, суд першої інстанції не врахував, що цей злочин вчинено нею 19 грудня 2013 року, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого не передбачено покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло 2 роки, перебіг якого протягом цього строку давності не переривався новим злочином, тому на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку закінченням строків давності.

У зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки суду при призначення покарання, яка не погіршує становище обвинуваченої і не тягне за собою необхідності призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає зміні шляхом зазначення в резолютивній частині про те, що на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку закінченням строків давності.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора зі змінами має бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

На підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальностіза ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині.

Вважати ОСОБА_8 засудженою:

за ч. 1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
У решті цей вирок щодо неї - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 31 липня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 30 липня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2