Дата документу 19.10.2018
Справа № 334/902/18
Провадження № 1-кп/334/438/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта не повна середня, неодруженого, студента Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
20 грудня 2017 року, близько 13:00 години, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні гуртожитку Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, 1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкриті двері увійшов до кімнати №203, звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 2200 гривень, який перебував у користуванні неповнолітньої ОСОБА_7 , та який належить ОСОБА_8 , в результаті чого заволодів майном потерпілої на суму 2200 гривень. Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме продав мобільний телефон «Huawei» співробітнику комісійного магазину ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині за ч.1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, своїми показами повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та розкаявся в скоєному.

Крім повного признання ОСОБА_4 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження доказами, а саме:
показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона передала у користування неповнолітньої ОСОБА_7 свій телефон марки «Huawei», вартістю 2200 гривень, який у останньої викрали 20 грудня 2017 року, з приміщення її кімнати у гуртожитку Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей». Обвинувачений вибачився, шкода повністю відшкодована шляхом повернення майна. Не заперечує проти звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру;
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.12.2017;

протоколом огляду місця події від 21.12.2017;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2017;

заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу телефону марки «Huawei»;

висновком судово-психіатричної експертизи №22, згідно якого ОСОБА_4 за віком міг обмежено віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При вирішенні клопотання захисника, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 , і проти якого не заперечував прокурор та потерпіла ОСОБА_8 , про звільнення ОСОБА_4 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч. 1 ст. 185 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий, навчається, проживає разом зі своїми батьками, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Відповідно до ст.497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу по заявленому захисником клопотанню, враховуючи висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення низький, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченого та звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання і застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, згідно ст.105 КК України, які сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 105, 368-371, 373-376, 497 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд батьків ОСОБА_5 і ОСОБА_5 , проживаючих за адресою АДРЕСА_1 , терміном на один рік.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1