УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7368/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
20 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , діючу в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 серпня 2018 року,
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_8 . При цьому, звертає увагу на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_8 неодноразово ухилявся від явки до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, та з метою його доставки до слідчого, прокурор був вимушений звертатися до слідчого судді з клопотанням про здійснення приводу ОСОБА_8 , яке було задоволено та лише після цього ОСОБА_8 доставили до м. Житомира. Звертає увагу і на те, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що з високою ймовірністю свідчить про наявність обґрунтованих ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_8 . По-за належною увагою слідчого судді залишено і той факт, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж застава, останній маючи сталі та стійкі зв`язки з представниками органів державної влади та різних підприємств, може спілкуватись із можливими свідками у провадженні та впливати на них із використанням ресурсів ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕЛАГРЕЙН» та ТОВ «МЕЛАГРЕЙН ЦЕНТР» та на працівників Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з якими активно співпрацював ОСОБА_8 . Також, зазначає, що у судовому засіданні стороною захисту безпідставно наголошувалось, що ОСОБА_8 є, нібито, малозабезпеченою особою, разом з тим, під час досудового розслідування встановлені численні факти надавання останнім неправомірної вигоди на банківську картку ОСОБА_9 , що перебувала у користуванні ОСОБА_10 , на загальну суму 198 тис. грн. Підсумовуючи свої вимоги, вважає, що прокурором у суді наведено достатні ризики та підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді застави.
Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави. При цьому, наголошує, що обставини, на які посилався прокурор, як на підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, та надані на їх підтвердження докази не доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вважає, що інформація щодо поповнення ОСОБА_8 готівковими коштами банківської картки ОСОБА_9 жодним чином не свідчить про надання ОСОБА_8 неправомірної вигоди посадовим особам Житомирської РДЛ, які підозрюються в цьому кримінальному провадженні, а саме директору Житомирської РДЛ та його заступнику. Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.369 КК України не є доведеною, що унеможливлює застосування до вказаної особи будь-якого запобіжного заходу. В діях ОСОБА_8 відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторне вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 не має судимості за жодне кримінальне правопорушення, зокрема, за ст.369 КК України, що є обов`язковою ознакою для кваліфікації злочину за ч.2 ст.369 КК України як повторного. Наголошує, що прокурором також не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що ОСОБА_8 добросовісно реагував на виклики слідчого, не переховувався та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про наявність ризиків його переховування в подальшому, а тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину не може бути критерієм для обрання виду запобіжного заходу. У підозрюваного відсутні підстави переховуватись від слідства, можливості впливати на інших учасників кримінального провадження. ОСОБА_8 має постійну роботу, яка дозволяє йому утримувати трьох дітей, двоє з яких малолітні, що свідчить про наявність у ОСОБА_8 сталих соціальних зав`язків. Застосований слідчим суддею запобіжний захід створює для ОСОБА_8 постійну загрозу порушити покладені на нього обов`язки саме через їх виконання, адже прибути по першому виклику до слідчого, прокурора або суду, не порушивши при цьому умов домашнього арешту, неможливо.
В своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на вимоги ст.396 та ст.399 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід йому повернути.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі процесуальні обов`язки: 1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 . в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня; 2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення; 5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги та його заперечення проти апеляційної скарги адвоката, доводи в підтримку своєї апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 та їх заперечення проти скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а скарга адвоката слід залишити без задоволення з таких підстав.
Апеляційна скарга подана прокурором з дотриманням вимог ст.ст.392, 393, 395, 396 КПК України. Апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з підстав визначених ст.399 КПК України є безпідставними.
Згідно змісту клопотання прокурора, директор Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Житомирської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини) ОСОБА_12 та його заступник ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, систематично одержують від представників суб`єктів господарювання ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕЛАГРЕЙН» та ТОВ «МЕЛАГРЕЙН ЦЕНТР» - ОСОБА_8 , ТОВ «ДАСТ» - ОСОБА_13 , неправомірну вигоду за видачу завідомо неправдивих експертних висновків без проведення лабораторних досліджень та відбору проб продукції. Встановлено, що зазначені лабораторні дослідження не обліковувалися у інформаційних системах лабораторії та не оплачувалися суб`єктами господарювання офіційно через її розрахункові рахунки.
При цьому, неправомірну вигоду вказані особи отримують як безпосередньо, так і шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема, банківську картку працівниці Житомирської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_9 , яка перебуває у прямому підпорядкуванні ОСОБА_12 , після чого чоловік ОСОБА_11 - ОСОБА_10 знімав відповідну готівку з банківського рахунку та передавав ОСОБА_11 для подальшого її розподілу з ОСОБА_12 .
Своїми умисними діями, які виразились у наданні неправомірної вигоди службовим особам Житомирської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Житомирської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини) за вчинення з використанням службового становища дій в інтересах ТОВ «МЕЛАГРЕЙН ЦЕНТР» та ТОВ «КОМПАНІЯ «МЕЛАГРЕЙН», вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369 КК України.
30 липня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 КК України.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу визначені змістом ст.ст.177, 178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачає апеляційний суд, під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому доводи, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 КК України.
У відповідності до ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, та, всупереч ствердженням захисника та підозрюваного, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, та на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому правопорушенні.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч посилань сторони захисту, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики є реальними.
Таким чином, ствердження захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, є непереконливими.
Крім того, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено.
Разом з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду подання слідчий суддя дав неповну оцінку наявним у провадженні обставинам, через що безпідставно дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, як вважає апеляційний суд, адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 , має бути запобіжний захід саме у вигляді застави.
При цьому, апеляційний суд зважає на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб позбавити особу, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також, апеляційний суд враховує обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.
Саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі внесення такого розміру застави це зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які на підозрюваного необхідно покласти у цьому кримінальному провадженні.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді, у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 140960 гривень, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючу в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 серпня 2018 року якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці скасувати.
На підозрюваного ОСОБА_8 покласти такі обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
-здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд з території України.
У разі не виконання вказаних вище обов`язків застава буде звернена в дохід держави.
Вказані вище обов`язки покладаються на підозрюваного по 20.10.2018 (включно).
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :