УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/19847/17-к 1-в/521/648/18

11 липня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ЧВК №74 ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, не заміжньої, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, раніше судимої,

засудженої 14.09.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась засуджена ОСОБА_5 зклопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Засуджена у судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі.

Прокурор та представник ЧВК №74 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку засудженої, прокурора, представника установи, дослідивши заявлене клопотання, матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_5 засуджена 14.09.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 раніше судима:
-05.08.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч.1 КК України до сплат штрафу в розмірі 850 гривень.
Початок строку відбування покарання 14.09.2015р., кінець 08.03.2019 р.

Станом на день розгляду справи про умовно-дострокове звільнення засуджена ОСОБА_5 працевлаштована настильником у розкрійному цеху, має 2 заохочення. За період відбування покарання в установі допускала неодноразові порушення режиму утримання, за що має 4 стягнень, одне з яких 28.03.2018 року та на момент розгляду клопотання є діючими.
Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Засуджена не довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
Таким чином, суд вважає, що до засудженої ОСОБА_5 неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу протягом 7 днів може бути подана апеляційна скарга через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1