У Х В А Л А

19.09.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі заявника ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , секретаря судових засідань - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 від 25.07.2018 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000483 від 11.12. 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду в інтерсах ОСОБА_2 зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим, обґрунтовуючи її наступним.

Ст. слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підполковником юстиції ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000483, яке порушено на підставі повідомлення прокурору з відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 30.03.2017 року про невиконання ГУНП у Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року.

Скаржник вказує на те, що постановою від 25.07.2018 року слідчий ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_2 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000483.

З огляду на те, що вказане рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим скаржник вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону, просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 від 25.07.2018 року та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у замісті скарги.

Слідчий в судовому засідання заперечив щодо задоволення вимог скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні на підставі наявних матеріалів справи та пояснень учасників судового процесу встановлено, що в провадженні слідчого ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 0000483, яке порушено на підставі повідомлення прокурору з відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 30.03.2017 року про невиконання ГУНП у Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року у адміністративній справі № 807/2436/15 за позовом ОСОБА_2 до ГУНП у Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області щодо скасування наказу та поновлення його на посаді інспектора чергового спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративного арешту УМВС в Закарпатській області.

23.07.2018 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_2 звернувся до слідчого ОСОБА_3 з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000483

Постановою від 25.07.2018 року слідчий ОСОБА_3 відмовив у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000483 з тих підстав, що із зібраних матеріалів кримінального провадження не вбачається жодних даних, які б підтверджували обставини викладені ОСОБА_2 у його заяві, а отже відсутні достатні підстави вважати, що вказаній особі було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник не згодний із вказаною вище постановою слідчого ОСОБА_3 .

Згідно ст. 55 КПК фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Ч. 1 вказаної норми закону визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано моральної шкоди.

Фактично, шкода це об`єктивна категорія, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.

Під час судового розгляду потерпілий бере участь у безпосередній перевірці доказів, підтримує обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлює свою думку стосовно призначення покарання обвинуваченому, а також при вирішенні питання про за- стосування примусових заходів медичного або вихов- ного характеру.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кри-мінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з ура-хуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди. Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження № 0000483 порушено на підставі повідомлення прокурору з відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 30.03.2017 року про невиконання ГУНП у Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року у адміністративній справі № 807/2436/15 за позовом ОСОБА_2 до ГУНП у Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області щодо скасування наказу та поновлення його на посаді інспектора чергового спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративного арешту УМВС в Закарпатській області.

Надаючи оцінку доводам скаржника ОСОБА_2 щодо заподіяння йому шкоди через невиконання рішення суду, слідчий суддя виходить із наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 3 Конституції Українивизначає,що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі вказаних норм Конституції України, які є нормами прямої дії, та на підставі наведених скаржником доводів, суд приходить до переконання, що невиконання вказаного вище рішення суду призвели відповідно до порушення законних прав та свобод скаржника.

З огляду на те, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і відповідно широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, тому суд приходить до переконання, що визнання ОСОБА_2 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні гарантує повний та всебічний розгляд наведених скаржником фактів вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку, що скарга є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, ч.1-2 ст. 40,55, 94 ч. 1,ст. 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_3 від 25.07.2018 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000483 від 11.12. 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зобовязати слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000483 від 11.12. 2017 року за ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1