Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4172/17
ВИРОК
іменем України

25 жовтня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у місті Коростені Житомирської області кримінальне провадження № 0001046 від 17 червня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, працюючого підсобним працівником ТОВ "ДФУ Агро", раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого за ст.186 ч.1 Кримінального кодексу України,-

встановив:

16 червня 2017 року о 22.30 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №1-а по провулку 8 Березня у м. Коростені Житомирської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно з корисливих спонукань, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , а саме шляхом ривка зірвав з правого плеча жіночу сумку вартістю 600 грн, в якій знаходився мобільний телефон марки "Самсунг" вартістю 1000 грн, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1600 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ст.186 ч.1 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_7 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що все зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсним обставинам, які він не оспорює. Також показав суду, що відшкодував потерпілій спричинені ним збитки у повному обсязі. У скоєному щиросердечно розкаюється та просив суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що збитки їй відшкодовані, а тому вона до обвинуваченого претензій не має, просила суворо його не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину стверджується зібраними письмовими доказами.

Враховуючи, що ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.186 ч.1 Кримінального кодексу України, як умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає, як вчинення злочину неповнолітнім, повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_7 (відповідно до досудової доповіді) за місцем проживання характеризується позитивно, проживає у багатодітній сім`ї разом з матір`ю та вітчимом, в даний час працює, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра чи лікаря - нарколога, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано, добровільно відшкодував спричинену шкоду, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

По справі судові витрати відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку положення ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.186 ч.1 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки "Самсунг GT С3322" (який передано для зберігання потерпілій ОСОБА_6 ) - залишити власнику цього майна.
Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 Кримінального процесуального кодексу України в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1