Справа №552/2379/18
Провадження № 1-кп/552/210/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українець, громадянина України, з середньою-загальною освітою, не одруженого, працюючого по найму двірником, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.11.1995 Артемівським районним судом Донецької обл. за ч.2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі, 28.12.2001 Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької обл. за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 296 КК України до 6 років позбавлення волі, 25.12.2009 Пологовським районним судом Запорізької обл. за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. 31.05.2016 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 9 днів.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

21.03.2018 року, близько 19:00 год., ОСОБА_4 проник на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, з господарського приміщення, намагався таємно викрасти велосипед червоного кольору вартістю 1 166,67 грн. та раму для велосипеду синього кольору вартістю 466,67 грн., які належать ОСОБА_5 , але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, так як був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілим ОСОБА_5 , внаслідок чого міг би спричинити йому матеріальну шкоду на загальну суму 1633,34 грн.

Також, в листопаді 2017 року, точного часу встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись на території поруч із будинком, що за адресою: АДРЕСА_3 , в сміттєвому баку знайшов посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 , видане 27.10.2009 року на ім`я ОСОБА_6 , із вклеєною у нього фотокарткою із зображенням чоловіка.

Вказане посвідчення ОСОБА_4 залишив собі, з метою його подальшої підробки та використання.

Того ж дня, у вечірній час доби, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті підробити знайдене ним посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 , видане 27.10.2009 року на ім`я ОСОБА_6 , вклеїв фотокартку із своїм зображенням та за допомогою кулькової ручки синього кольору, імітував продовження відтиску круглої мастичної гербової печатки на фотокартці, тим самим підробивши його, після чого зберігав при собі.

Таким чином ОСОБА_4 повністю виконав свій злочинний умисел та підробив офіційний документ, з метою подальшого його використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Після цього, 22.03.2018 року, у службовому кабінеті № 45 Відділення №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 30, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено підроблене посвідчення інваліда війни, в якому відповідно до висновку експерта № 806 від 30.03.2018 є зміни первинного змісту, які виражені в тому, що на первинне зображення особи була наклеєна наявна фотокартка із кольоровим зображенням, погрудно-сфотографованої особи чоловічої статі, на вигляд 30-35 років.

Крім того, 21.03.2018 року, близько 21:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись у приймальному відділенні 1-ї МКЛ м. Полтави, за адресою: м. Полтава, вул. О. Гончара, 27А, маючи при собі завідомо підроблене ним посвідчення інваліда війни, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою посвідчення особи та отримання пільг при лікуванні, пред`явив лікарю завідомо підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_6 , тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєному визнав повністю, та пояснив що дійсно намагався викрасти велосипед з господарства гр. ОСОБА_5 , але був затриманий. Крім того, підробив посвідчення інваліда війни та використовував його. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Матеріальна шкода йому відшкодована шляхом повернення викраденого, претензій до обвинуваченого не має. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, за ст.358 ч.1 КК України, як підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та за ст.358 ч.4 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, відшкодування завданого збитку.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

При обранні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаюється у скоєному злочині, працює, характеризується посередньо, відшкодував завдану злочином шкоду, з врахуванням думки потерпілого, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання. При цьому остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити за правилами ст.ст. 70 ч.1, 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.3, 185 ч.3, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України і призначити йому покарання :

-за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-за ст.358 ч.1 КК України у виді 6 місяців арешту,

-за ст.358 ч.4 КК України у виді 4 місяців арешту.

На підставі ст.ст. 70 ч.1, 72 КК України перевівши покарання у виді арешту у відповідному співвідношенні в позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації; повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.
Речові докази по справі зазначені в постанові від 18.04.2018 року повернути потерпілому за належністю, в постанові від 17.04.2018 року знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1