Справа № 348/2003/17
Провадження № 11-кп/779/123/2018
Категорія ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

законного представника ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої, на вирок Коломийського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одружений, не судимий, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, -

в с т а н о в и в:

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України та застосувавши ч.1 ст.69 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з моменту прибуття засудженого до місця відбування покарання в порядку виконання вироку.

Зміст апеляційної скарги.

Прокурор подав апеляційну скаргу, якою вирок суду вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого в наслідок м`якості.

Зазначає, що в даному випадку, злочин вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. Зважаючи на те, що в даному випадку має місце закінчений замах на вчинення злочину, згідно вимог ч.3 ст.68 КК України розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, тобто 8 років.

ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились у закінченому замаху на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені відносно неповнолітньої.

Висновок суду, що пом`якшуючі обставини дають змогу перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, яке не зазначено у санкції ч.3 ст.152 КК України, вважає помилковим, оскільки вони у своїй сукупності не можуть істотно знизити фактичну ступінь тяжкості злочину, ступінь небезпечності винної особи для суспільства. А тому, рішення суду про призначення покарання обвинуваченому у виді обмеження волі є необгрунтованим, та яке не відповідає вимогам закону.

Обставини у кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 29.07.2017 року близько 03 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Річкова в с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, де побачив потерпілу неповнолітню ОСОБА_10 , яка йшла додому.

З метою згвалтування, діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_8 схопив потерпілу неповнолітню ОСОБА_10 за руку, повалив її на землю та почав стягувати з неї одяг. З метою подолання опору потерпілої, обвинувачений ОСОБА_8 застосував до потерпілої фізичне насильство у вигляді ударів руками у різні ділянки тіла, намагаючись вчинити із потерпілою насильницький статевий акт природнім способом тобто зґвалтувати її. Однак, побачивши, що потерпіла втратила свідомість, від отриманих ударів та стиснення шиї, обвинувачений ОСОБА_8 з місця події втік, не довівши задумане до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: одного синця в ділянці шиї, одного синця в ділянці грудної клітки, одного синця в ділянці підборіддя, по одному синцю в ділянках обох плечових суглобів, два синця в ділянці правого плеча, один синець в ділянці лівого плеча, один синець в ділянці правого ліктьового суглоба; множинні подряпини в ділянках шиї, обох передпліч, лівої кисті, тулуба, сідниць, обох стегон, обох колінних суглобів, правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №516 від 31.07.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В суді першої інстанції ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалити новий вирок, яким обвинуваченому за вчинення даного злочину призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник виступили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін.

Потерпіла та її законний представник підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та просили обрати обвинуваченому за вчинений злочин у виді позбавлення волі.

Обставини у кримінальному провадженні, встановлені апеляційним судом та мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, однак може вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

На думку колегії суддів, судом допущені порушення, пов`язані з дослідженням, оцінкою доказів та мотивуванням прийнятого рішення.

Насамперед, суд не звернув уваги на протиріччя, які містилися в обвинувальному акті. Так, вказуючи на закінчений замах на злочин обвинувач не зазначив чи в дійсності обвинувачений здійснив повний обсяг дій, які вважав необхідними на отримання злочинного результату зґвалтування. Зі змісту обвинувального акту таких відомостей не вбачається, а навпаки зазначено, що ОСОБА_8 повалив потерпілу і намагався закрити її рот, оскільки остання кричала. Після того як потерпіла, на думку обвинуваченого, втратила свідомість він покинув місце події не намагаючись закінчити свій злочинний умисел. За таких умов, суду слід було чітко з`ясувати на якій стадії готування чи замаху на вчинення злочину та за яких умов він був припинений.

Але суд дані протиріччя не дослідив та грубо порушив порядок ведення судового засідання, безпідставно застосувавши ст.349 КПК України.

Як встановлено, в суді обвинувачений не дав чітких пояснень з приводу вчиненого злочину, визнання його вини та не зрозумів правил п.3 ст.349 КПК України. Судді при допиті обвинуваченого фактично наголошували про необхідність повного дослідження доказів. Однак, суд цього не зробив. Крім цього, з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_8 так і не визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, а вказував на конфлікт з потерпілою з підстав, що не носять характеру статевого злочину.

Суд не тільки порушив процесуальний порядок ведення судового засідання, але і після застосування ст. 349 КПК України вдався до не процесуального допиту представника потерпілої щодо наявності чи відсутності претензій після останнього слова обвинуваченого та виклав ці отримані дані у вироку.

За таких умов, при грубому порушенні процесуальних норм, які істотно впливають на правильність висновків суду, судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, що є підставою для його скасування.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в кримінальному провадженні слід провести повноцінний, об`єктивний судовий розгляд в повному обсязі наданих обвинуваченням доказів, дати їм безпосередню правову оцінку, в тому числі в плані належності та допустимості, а також правильність кваліфікації дій за ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді у випадку доведеності вини обвинуваченого слід також врахувати обставини, які впливають на вид та розмір покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с та н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_12

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3