АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1293/18 Справа № 198/628/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, про арешт майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Суд першої інстанції мотивував свою відмову тим, що слідчим не було в повному обсязі доведено наявності підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна та необхідності у такому арешті.
На думку слідчого судді, слідчим не доведено, що сільськогосподарські культури, якими засіяна земельна ділянка з кадастровим №:04:002:0471, зокрема, посіви соняшнику, відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим у ч.2 ст.167 КПК України, а клопотання слідчого не узгоджується з вимогами ст.171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні.
Розмір завданої значної шкоди законному володільцю або власнику земельної ділянки на момент подання клопотання слідчим не встановлено, що є обов`язковою вимогою при вирішенні зазначеного питання для з`ясування співмірності вартості майна, на яке накладається арешт, і завданої шкоди, не встановлені особи, як суб`єкти злочину, не встановлено, яка шкода спричинена державі і чи спричинена вона взагалі, оскільки необхідною умовою для вірної кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст.197-1 КК України є значна матеріальна шкода.
Зазначив, що в клопотанні не зазначено та слідчим не доведено, які є наявні докази щодо кількості та вартості вирощеного врожаю на вказаній земельній ділянці та чи співмірна вартість вирощеного врожаю спричиненій шкоді. Вартість сільськогосподарської культури - соняшника, а також його кількість, що посіяний на вищевказаній земельній ділянці слідчим не встановлені. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесені судового рішення взяти до уваги розумність та співмірність обмеження права власності, врахувати всі наслідки арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.
З вказаною ухвалою не погодився прокурор, який просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме - земельну ділянку площею 13,4349 га за кадастровим номером :04:002:0471 та самовільно засіяні посіви соняшника на даній земельній ділянці, які знаходяться на території Юр`ївської об`єднаної територіальної громади Юр`ївського району Дніпропетровської області, шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному проваджені та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора, для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави/законних власників.
Вважає висновки суду першої інстанції необгрунтованими та такими, які не узгоджуються з матеріалами, які надані суду в обґрунтування клопотання.
Зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що самовільно засіяні посіви соняшника на вказаній земельній ділянці є предметом злочину. Під час проведення досудового розслідування виникають ризики того, що невстановлені особи будуть продовжувати вчиняти злочин, направлений на заволодіння самовільно засіяними посівами соняшника на вказаній земельній ділянці та в подальшому реалізовувати його з використанням добропорядних набувачів.
Вважає, що слідчий суддя в ухвалі про відмову в накладенні арешту на майно не врахував, що речовий доказ у вигляді посіву сільськогосподарської культури - соняшник, потребує значних витрат по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання та охорони, а також піддаються швидкому псуванню, що може призвести до їх знищення, отже, виникла необхідність в забезпеченні збереження речових доказів.
На його думку, незрозумілими є посилання слідчого судді в ухвалі на положення ст.132 КПК України щодо того, що жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, адже, хоча на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено осіб, які самовільно зайняли вказану земельну ділянку та засадили її посівами соняшника, проте її відсутність не перешкоджає розгляду вказаного клопотання та вирішення питання про долю речових доказів у вигляді посівів соняшника.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт посівів соняшника у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, правомірно послався на невиконання слідчим вимог ст.ст.171,173 КПК України, що унеможливлюють накладення арешту на майно, оскільки для цього у клопотанні відсутні передбачені законом підстави, а тому і вимоги слідчого про арешт посівів соняшника є незаконними в розумінні ст.ст.171,173 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з ухвалою слідчого судді, та не містять жодного посилання на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.170,404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області, про арешт майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: