Провадження №1-кс/369/3728/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу генерального директора ПрАТ «Завод Пластмас» ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні, -
ВСТАНОВИВ:
14.09.2018 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга директора ПрАТ «Завод Пластмас» ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000984 від 22.02.2017 року.
Як на підставу звернення зі скаргою, директор ПрАТ «Завод Пластмас» ОСОБА_4 посилалася на ст. 303 КПК України та обґрунтовувала її тим, що Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області було відкрито кримінальне провадження від 22.02.2017 № 0000984 за заявою АБ «Максима Студзінського», що діє в інтересах ОСОБА_4 , в тому що в діях ОСОБА_5 та невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, , передбаченого ч. 2, 4 ст. 358 КК України, а саме складання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків та використання завідомо підроблених документів, а саме: декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_5 за 2013 рік; заяви про збільшення позовних вимог від 05.08.2016 року по справі № 765/16598/14-к. Що на думку заявника були підписані не ОСОБА_5 , але були долучені до матеріалів справи та розглянуті Оболонським районним судом м. Києва.
Заявник вважає, що дії ОСОБА_5 , що докладно описані в заяві АБ «Макисма Студзінського», умисно вчинені ним з метою створення доказової бази для задоволення його цивільного позову в справі № 756/16598/14-к та заволодіння грошовими коштами ПрАТ «Завод Пластмас» (далі також Товариство), внаслідок яких Оболонським районним судом було постановлено стягнути з ПрАТ «Завод пластмас» 258 051, 07 грн. що підтверджується Вироком від 13.10.12016 по справі № 756/16598/14-к та заволодіння грошовими коштами ПрАТ «Завод пластмас» (далі також Товариство), внаслідок яких Оболонським районним судом було постановлено стягнути з ПрАТ «Завод пластмас» 258 051, 07 грн., що підтверджується Вироком від 13.10.2016 по справі № 756/16598/14-к, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08.02.2017 та Ухвалою ВССУ від 19.10.2017.
05.07.2018 товариством було направлено, а 10.07.2018 Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області було отримано, заяву про залучення товариства до провадження як потерпілого.
10.09.2018 товариством було отримано Постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 27.07.2018 про відмову в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000984, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2017 року. В якій слідчий ОСОБА_6 зазначив , що наразі в органу досудового розслідування немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 26.02.2014 було подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі підроблену декларацію, оскільки ДТП сталася пізніше 07.03.2014, а беручи до уваги те, що суб`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 358 КК України характеризується прямим умислом, орган досудового розслідування прийняв рішення про відмову ПрАТ «Завод пластмас» у задоволенні заяви про залучення як потерпілого.
Таку позицію слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 заявник вважає неправомірною.
Заявник вказує, що з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим ОСОБА_6 не було вчинено жодних слідчих дій направлених на встановлення факту належності підпису ОСОБА_5 на декларації платника єдиного податку ІІ групи, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за 2013 рік, яку було подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі 26.02.2014 року.
Заявник вважає, що у слідчого ОСОБА_6 достатньо підстав для залучення ПрАТ «Завод Пластмас» як потерпілого , до кримінального провадження, відомості про яке внесені 22.02.2017 до ЄРДР за номером 0000984.
На підставі викладеного заявник просив скасувати постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 27.07.2018 про відмову в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000984, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2017 року та зобов`язати слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 залучити ПрАТ «Завод пластмас» до участі у кримінальному провадженні № 0000984, відомості про яке внесені д ЄРДР 22.02.2017 року, в якості потерпілого.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні було встановлено, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000984, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017 року.
05.07.2018 ПрАТ «Завод пластмас» було направлено, 10.07.2018 Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області було отримано заяву про залучення ПрАТ «Завод пластмас» до провадження як потерпілого.
Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 від 27.07.2018 року відмовлено в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого за № 6123 від 12.07.2018.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Отже потерпіла особа - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Так, в оскаржуваній постанові слідчий вказує, що наразі в органу досудового розслідування немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 , було подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі завідомо підроблену декларацію платника єдиного податку ІІ групи фізичної особи-підприємця за 2013 рік. Навіть беручи до уваги те, що суб`єктивна сторона злочину передбаченого ст.. 358 КК України характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, є мета використання зазначених документів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер. Проте, ОСОБА_5 було подано до ДПІ Києво-Святошинському районі декларацію платника єдиного податку ІІ групи фізичної особи-підприємця за 2013 рік, 26.02.2014, а подія, а саме дорожньо-транспортна пригода між водієм ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбулась 07.03.2014, тобто ОСОБА_5 не міг передбачати даної події ДТП, для того щоб з прямим умислом подати до ДПІ завідомо підроблену декларацію, щоб скориставшись наслідками даної події заявити цивільний позов та зобов`язати ПрАТ «Завод пластмас» на користь ОСОБА_5 відшкодувати витрати.
При дослідженні оскаржуваного рішення, слідчим суддею встановлено, що при його складанні слідчим було дотримано вимоги положень ч.2. ст.9, ч.5 ст.55; ч.5 ст.110 КПК України, тобто з урахуванням принципу законності кримінального провадження, вказано зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що свідчить про її вмотивованість та обґрунтованість.
Слідчий суддя дослідивши надані матеріали, оскаржуване рішення встановив, що заявником не надано та у матеріалах скарги не містяться доказів завдання шкоди внаслідок саме кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000984 від 22.02.2017 року.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, скаржником не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови слідчого, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.
Крім цього, заявник просить зобов`язати слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 залучити ПрАТ «Завод пластмас» до участі у кримінальному провадженні № 0000984, відомості про яке внесені до ЄРДР 2.02.2017 року, в якості потерпілого.
У відповідності до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий при здійсненні своїх повноважень, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Отже, оскільки слідчий у своїй діяльності є самостійним, а слідчий суддя не наділений повноваженнями для вирішення питання про зобов`язання слідчого визнавати особу потерпілим у кримінальному провадженні, в задоволенні цієї частини скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги, а отже у її вимогах необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9,40,55,93, 110, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В скарзі генерального директора ПрАТ «Завод Пластмас» ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про відмову в задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1