Дата документу Справа № 323/3725/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/323/18
Єдиний унікальний № 323/3725/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121, ч.3 ст.186 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 26 листопада 2016 року за №0001097 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця міста Оріхів Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді десяти років позбавлення волі.
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання за сукупністю злочинів у виді десяти років позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.11.2010 року, призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді одинадцяти років шести місяців позбавлення волі.
Строк покарання ухвалено рахувати з моменту затримання в порядку ст..208 КПК України 01 жовтня 2016 року. У відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України, зараховано термін тримання під вартою в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 01 жовтня 2016 року до 20 червня 2017 року з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні.
До набуття вироком законної сили, заходи забезпечення кримінального провадження, обрані під час досудового слідства та продовжені в період судового слідства у вигляді тримання під вартою залишено попередніми.
Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Згідно зі змістом вироку, 27 вересня 2016 року , приблизно о 17 годині, в м. Оріхів Запорізької області, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс своїй співмешканці ОСОБА_9 численні удари кулаками в область голови та тулубу, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді:
- синців та саден голови, тулуба та кінцівок, синця сідничної області ліворуч, розмноження м`яких тканин лівого стегна, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;
- множинних забитих ран волосистої частини голови та обличчя, забитої рани тазової області зліва, множинних забитих ран м`яких тканин кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження , що потягли короткочасний розлад здоров`я;
- множинних саден, синців і відповідних їм крововиливів м`яких тканин грудної клітини, множинних двосторонніх переломів ребер: 5-го по задній пахвовій, 8-го по середньо пахвовій, лопатковій і подвійний по біля хребтовій лінії; 9-го по лопатковій і побіля хребтовій лінії, 10-го по біля хребтовій лінії; зліва 5-го і 6-го ребер по середньо-ключичній лінії і справа 9-го по середньо пахвовій лінії; відриви 4-го , 5-го та 7-го ребер справа по середньо ключичній лінії, пошкодження лівої легені уламком ребер, пневмомедиастинума, підшкірної емфіземи на шиї і грудній клітині, кишене подібного відшарування м`яких тканин лівої задньо-бічної поверхні грудної клітини, які є закритою тупою травмою грудної клітини, яка ускладнилась травматичним шоком та була заподіяна незадовго до надходження ОСОБА_9 в стаціонар, від якої настали небезпечні для життя ускладнення травматичний шок, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і, відповідно до висновку експерта №62 від 19 листопада 2016 року, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9
01 жовтня 2016 року, приблизно о 14 годині, в м. Оріхів Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прийшов на подвір`я АДРЕСА_3 , де через незачинені двері проник в приміщення житлового будинку і відкрито вихопив з рук потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung GT-E» вартістю 765,60 гривень. Після чого, використовуючи насильство до потерпілої, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс потерпілій ОСОБА_10 множинні удари ногами в область голови та тулуба, вимагаючи у останньої грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обличчя та волосяної частини голови, забійної рани верхньої губи, які відповідно до висновку експерта №50 від 20 жовтня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Потерпіла ОСОБА_10 , усвідомлюючи перевагу ОСОБА_7 у фізичній силі та зважаючи, що невиконання вимоги про передачу йому майна може спровокувати його на застосування до неї більшого фізичного насильства, передала йому грошові кошти в сумі 410 гривень. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1175 гривень 60 копійок.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , випливає що він не згодний із вироком суду, зазначає що він злочинах не скоював злочинів, які йому інкримінуються, вважає що його вина в у їх вчиненні не доведена належними доказами, просить вирок місцевого суду скасувати і закрити кримінальне провадження стосовно нього.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Рішення в кримінальному провадженні має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин правопорушення, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції сторони захисту чи сторони обвинувачення.

Вирок має ґрунтуватися на достовірних доказах, мають бути досліджені усі версії як обвинувачення, так і сторони захисту, а суперечності між ними з`ясовані та усунуті.

Також, стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На думку колегії суддів, вирок, ухвалений судом першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 вказаним вимогам закону не відповідає.

Перевіряючи доводи обвинуваченого, суд апеляційної інстанції встановив, що судом першої інстанції всупереч приписам ст.94 КПК України у вироку не дано оцінки доводам останнього щодо тиску на нього з боку працівників поліції, останнім з приводу цього було подане письмове клопотання до якого був доданий інформаційний лист про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 щодо незаконних дій працівників Оріхівіського ВП. за ч.2 ст.365 КК України (а.п. 56, 57). В подальшому ОСОБА_7 подавав письмову заяву (а.п.111) про те, що листом прокуратури його було проінформовано, що кримінальне провадження за його заявою щодо незаконних дій працівників Оріхівіського ВП за ч.2 ст.365 КК України, було направлено до слідчого відділу прокуратури Запорізької області. Вказані клопотання і заява фактично судом залишені без уваги, обставини про які зазначалося не перевірені і не спростовані, судом не з`ясовано чи завершено досудове розслідування за ч.2 ст.365 КК України, чи воно триває, якщо триває то на якій стадії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при винесенні вироку суд приймав рішення без всебічної та повної оцінки доказів.

Крім того, не дивлячись на ряд скарг і заяв сторони захисту з приводу упередженості головуючої судді ОСОБА_1 , остання в порушення вимог ч.1 ст.81 КПК України, розглянула по суті клопотання обвинуваченого про її відвід. За наслідком розгляду клопотання, постановлена ухвала про відмову у його задоволенні. Вказана обставина, на переконання колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є безумовною підставою для скасування вироку та відповідно до ст.415 КПК України призначенню нового судового розгляду.

Обов`язковою умовою прийняття законного обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Порушення, які перешкоджають суду всебічно і повно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК України, визнається істотними і тягне за собою його скасування.

Суд апеляційної інстанції визнає вищенаведені порушення істотними та, зважаючи на характер допущених порушень, позбавлений можливості їх усунути під час апеляційного розгляду.

Відповідно ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки наведених вище вимог не було дотримано, а п.1 ч.1 ст.415 КПК України передбачає безумовне скасування і направлення на новий розгляд провадження, в якому відповідно до ст.412 КПК України судове рішення ухвалено незаконним складом суду, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні відводу та вирок, суддя допустила порушення вимог п.2 ч.2 ст.412 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оцінюючи характер виявлених порушень, апеляційна інстанція позбавлена можливості прийняти обґрунтоване рішення по суті апеляційних вимог, проте доводи апеляції та доповнень до неї повинні бути вирішені під час ухвалення рішення за результатами нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання. А тому, при новому розгляді районному суду належить з`ясувати всі фактичні обставини справи у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

Вирішуючи у відповідності до ч.1 ст.197, ст.331, п.3 ч.1 ст.419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Оскільки обвинувачений тримається під вартою до набрання вироком законної сили, у зв`язку з тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, і під час апеляційного розгляду не встановлені підстави для зміни зазначеного запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів вважає необхідним строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжити на 60 днів до 18 листопада 2018 року.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2017 рокустосовно ОСОБА_7 , скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження направити до Оріхівського районного суду Запорізької області.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 18.11.2018 року.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4