Справа № 299/3067/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/208/2018 за апеляційними скаргами прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.11.2017.

Цим вироком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, не судимий, визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і виправданий в зв`язку з недоведеністю його вчинення.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 17.07.2017 приблизно о 03:30 таємно викрав з містка біля воріт дворогосподарства АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_8 дві металеві плити розміром по 100х50х2 см загальною вагою 70 кг і вартістю 210 грн..

Виправдання ОСОБА_6 суд обґрунтував у вироку тим, що у кримінальному провадженні не доведена товщина одного з викрадених предметів, що, в свою чергу, ставить під сумнів як його вартість, так і загальну вартість викраденого. Суд зазначив, що відсутність належного доказу «відповідного документа», свідчить про недоведеність обвинувачення в цій частині, а отже і про недоведеність у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати і ухвалити новий, яким визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі, від якого звільнити з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в один рік. Вказує, що суд всупереч його клопотанню, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і потерпілої, знайшовши в них суперечності щодо товщини одного з викрадених предметів, не дослідив доказів, якими ці суперечності спростовуються і доводиться вартість викраденого майна, та навіть при цьому залишив поза увагою, що обвинувачений вартість викраденого, зазначену в обвинувальному акті, не заперечив. Окрім цього, вказує, що суд на порушення вимог п.1 ч.4 ст. 374 КПК України не вирішив питання про речовий доказ велосипед, на якому обвинувачений перевіз викрадене майно.

Скасувати вирок і ухвалити новий просить у своїй апеляційній скарзі і потерпіла. Зауважує, що суд обмежив дослідження доказів всупереч думці її та прокурора, не звернув уваги на те, що вагу викраденого ні вона ні обвинувачений не оспорювали, не спростував твердження прокурора про вартість викраденого, якої не заперечував і обвинувачений, фактично встановив у діях останнього склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і всупереч встановленому ухвалив виправдувальний вирок. Також звертає увагу на те, що суд не вирішив питання про речовий доказ велосипед, на який накладено арешт. За новим вироком просить призначити обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, але через прокурора подала Апеляційному суду заяву, в якій просить провести апеляційний розгляд без її участі, задовольнити її апеляційну скаргу і призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку і доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, пояснення обвинуваченого який визнав себе винним у викраденні металевих плит і просив призначити йому покарання у виді штрафу; провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого і доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша статті 185 КК України визначає злочинним таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.

Це означає, що метою доказування і обов`язком слідчого, прокурора, є встановлення всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, а не тільки тих, які зазначені в ч.1 ст. 91 КПК України.

Пунктом першим частини третьої статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Пунктами другим і десятим частини першої статті 56 цього Кодексу передбачено, що потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.

Виклад всіх обставин, що підлягають доказуванню згідно зі ст. 91 КПК України, як їх вважають установленими слідчий, прокурор, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ч. 4 ст. 110 і ч.2 ст. 291 КПК України, мають міститися в обвинувальному акті процесуальному рішенні, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершує досудове розслідування.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Перевірка відповідності обвинувального акта вимогам КПК України і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення, згідно зі ст. 314 цього Кодексу віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. Після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому, в разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, має прийняти рішення про повернення його прокурору.
У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст. 374 КПК України, покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Відповідно до положень частин 2 і 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим, прокурором і судом першої інстанції не дотримані.

Приписам частини другої ст. 291 КПК України обвинувальний акт не відповідає: формулювання обвинувачення ОСОБА_6 в ньому текстуально співпадає з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор не виклали або взагалі не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України, є їх обов`язком, або ж не розрізняють цих термінів, їх значення, і у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту і потерпілого щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують їх процесуальні права, передбачені ст.ст. 42 і 56 цього Кодексу і унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання завданнь кримінального провадження.

Проте суд першої інстанції на такі порушення вимог кримінального процесуального закону уваги не звернув, чи розуміють обвинувачений і потерпіла сутність обвинувачення, не з`ясував, всупереч приписам ст. 314 КПК України відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу не перевірив, призначив на його підставі судовий розгляд, який провів з порушенням ч.3 ст. 349 КПК України, і внаслідок цього ухвалив вирок, який не відповідає вимогам ст. ст. 370 і 374 цього Кодексу.

Журнал судового засідання, носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, не містять даних, на підставі яких можна було б встановити, чи з`ясував суд, які фактичні обставини учасники судового провадження не оспорюють, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції і чому обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і потерпілої.

Відповідно до ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України при розгляді справи в апеляційній інстанції такі порушення вимог кримінального процесуального закону утворюють підставу для скасування вироку.

Ухвалити новий вирок або закрити кримінальне провадження за таких обставин Апеляційний суд не вправі, оскільки такі рішення суперечили б правилам, викладеним у ст.ст. 314, 417 і 420 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З огляду на це правило вирішувати всі інші питання, зазначені в апеляційних скаргах, як такі, що стосуються доведеності чи недоведеності обвинувачення, оцінки доказів, переваги одних доказів над іншими, у цій ухвалі Апеляційний суд не вправі.

Клопотань щодо запобіжного заходу Апеляційному суду не подано. З огляду на те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні не обирався, питання про нього Апеляційний суд не обговорює і не вирішує.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.11.2017 щодо ОСОБА_6 скасувати

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: