Номер провадження: 11-кп/785/111/18
Номер справи місцевого суду: 496/1848/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розгля нувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження №0000023 від 04.01.2015 рокуза апеляційною скаргою прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2016 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лощинівка, Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, який немає освіти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України, -
встановив:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано не винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і виправдано. Вироком суду заставу в розмірі 25000(двадцять п`ять тисяч) гривень внесену на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 квітня 2015 року заставодавцем ОСОБА_10 відповідно до вимог ст.182 КПК України повернуто заставодавцю. Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати віднесені на рахунок державного бюджету.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 03 січня 2013 року, в період часу з 09-40 год. до 10-20 год. в АДРЕСА_3 , він, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою скоєння крадіжки, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проникли до будинку, звідки таємно, з корисливих спонукань скоїли крадіжку майна, яке належить ОСОБА_11 , а саме: телевізор марки GVS, вартістю 1200 грн.; газової плити марки „Defect, вартістю 2900 грн.; пральної машинки марки Samsung,вартістю 2200 грн.; двох-контурного котла марки BOSCH, вартістю 8000 грн. Таким чином, ОСОБА_8 разом з невстановленим слідством особами скоїв крадіжку майна ОСОБА_11 , спричинивши їй матеріальну шкоду на загальну суму 14300 грн. Продовжуючи свою злочину діяльність, 15 лютого 2013 р. біля 18-00 годин, АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 за попередньої змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою викрадення майна яке належить ОСОБА_12 , а саме: 8 радіаторів опалювання, вартістю 200 грн., за один радіатор на загальну суму 1600 грн., шляхом відкриття вхідної хвіртки проникли до двору за вказаною адресою, де особа матеріалі відносно якої виділені в окреме провадження відразу був помічений та затриманий ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які проживають по сусідству, а ОСОБА_8 з місця пригоди втік та зник у невідомому напрямку.
За результатами судового розгляду районнім судом ухвалено виправдувальний вирок.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, звільнивши від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки із застосуванням ст. 76 КК України, а також стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати і вирішити питання про речові докази, а заставу,внесену ОСОБА_8 звернути в дохід держави.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд прийшов до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухвалене: компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні підстави для його ухвалення.

Згідно до вимог ст.374 КПК Українита роз`яснень, які містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти формулювання обвинувачення, за яким підсудного було віддано до суду; результати дослідження, аналізу і оцінки доказів як тих, що були зібрані на досудовому слідстві, так і поданих в судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність події злочину; відсутність у діях підсудного складу злочину чи недоведеність його участі у вчиненні злочину. Включати у виправдувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого, не допускається.

Однак, дані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Згідно з положеннями ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.334 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення та мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

За змістом цієї норми закону у мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність вчинення кримінального правопорушення або недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, чи недоведеність наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення або відсутність події кримінального правопорушення чи відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно оскарженого вироку, виправдовуючи ОСОБА_8 у інкримінованих йому злочинах, районний суд не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 не можна вважати законним і обґрунтованим, з огляду на таке.

Так, в мотивувальній частині вироку районного суду, суд спочатку послався на те, що не доведено що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 , а в подальшому зробив висновок, що в його діянні відсутній склад кримінальних правопорушень, що суперечить вимогам ст.373 КПК України, оскільки у вироку наведені дві різні підстави для виправдання особи.

Також, крім оцінки додаткового висновку експерта №13 від 17 квітня 2016 року та визнання його недопустимим доказом без належного мотивування прийнятого рішення, у вироку не наведено конкретних беззаперечних обґрунтувань і мотивів, з яких суд відкинув решту доказів обвинувачення, посилання на які містяться у мотивувальній частині вироку.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що висновки суду щодо недоведеності винуватості ОСОБА_8 зроблено без аналізу сукупності зібраних доказів і ґрунтується він фактично тільки на свідченнях виправданого ОСОБА_8 .

За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК Українита загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ч.1 ст.412 КПК України, а тому не може залишатися у силі і підлягає скасуванню.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п.п. 2-7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Однак, положеннями КПК Українине врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінального процесуального Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Враховуючи наведені положення ч. 6 ст. 9 КПК Українита порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку з процесуальних підстав, доводи прокурора по суті апеляційної скарги, апеляційним судом не перевіряються, відповідно до приписів ч. 2 ст. 415 КПК України.

З огляду на вищевикладене апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування вироку.

При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, розглянути кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_8 та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2016 року відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2016 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано не винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3