Справа № 713/1008/18
Провадження №1-кп/713/158/18
УХВАЛА
іменем України

01.10.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000554 від 14.12.2017 року за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вижниця жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, інвалід ІІ групи, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вижницького районного суду Чернівецької області для розгляду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000554 від 14.12.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до вказаного клопотання ОСОБА_5 13 грудня 2017 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із своїм сусідом ОСОБА_6 , під час якого переслідуючи умисну мету, направлену на заподіяння тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_6 , однак не бажаючи його смерті, взяв зі столу кухонний ніж та утримуючи його в правій руці, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з достатньою силою, наніс потерпілому ОСОБА_6 удар даним ножем в ділянку живота та в ділянку шиї, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження небезпечні для життя, після чого вважаючи свої дій достатніми у спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, припинив свої протиправні дії.

Внаслідок вищевказаних, умисних, протиправних дій ОСОБА_7 направлених на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, останньому згідно висновку судово-медичного експерта № 4 від 15.01.2018 та додаткового висновку судово-медичного експерта № 8 від 16.01.2018 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

Проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням здухвинної кишки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення;

Колото-різаної рани шиї, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Зазначені тілесні ушкодження виникли не менш як від двократної травмуючої дії та механізм їх виникнення відповідає обставинам на які вказав потерпілий ОСОБА_6 під час проведеного з ним слідчого експерименту.

В судовому з ОСОБА_5 вказував, що того дня був сильний вітер він готував, вечерю взяв ніж щоб порізати м`ясо , порізав м`ясо поставив на полицю. Почув стук у двері. Ніж був гарячий, взяв тряпку щоб не опектися і пішов відчинити двері. Коли відчинив двері його вдарив у груди потерпілий та почав душити . Він шукав жінку ОСОБА_8 .. Вона постійно приходила до нього на чай, каву, закурити . Він відбивався від нього руками, а далі не пам`ятає що було.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав наступні покази , що за жінкою до ОСОБА_5 не ходив . Це було на ОСОБА_9 він прийшов до ОСОБА_5 додому постукав, двері були зачиненні. Останній вийшов з ножем і вдарив два рази у живіт і один раз у шию. Жили, як сусіди дружньо, конфліктів між ними не було. ОСОБА_5 викликав працівників поліції.

В судовому засідання свідок ОСОБА_10 надала наступні покази, вказувала, що не була свідком події , оскільки в той час була вдома.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ..

Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, однак вважав, що дії останнього необхідно перекваліфікувати за ст.128 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, вважав, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Суд, вважає, що вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння за ч.1 ст. 121 КК України підтверджується:

З даних витягу з ЄРДР № 0000554 від 14.12.2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 , 13 грудня 2017 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із своїм сусідом ОСОБА_6 , під час якого переслідуючи умисну мету, направлену на заподіяння тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_6 , однак не бажаючи його смерті, взяв зі столу кухонний ніж та утримуючи його в правій руці, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з достатньою силою, наніс потерпілому ОСОБА_6 удар даним ножем в ділянку живота та в ділянку шиї, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження небезпечні для життя, після чого вважаючи свої дій достатніми у спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, припинив свої протиправні дії.

Показами потерпілого ОСОБА_6 та матеріалами кримінального провадження, про обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно - небезпечного діяння, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_6 .

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 01.11.2017 року з фототаблицями.

Протоколом огляду місці події від 14.12.2017 року встановлено, що місцем події є житловий будинок АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_5 .

Висновком судово-медичного експерта № 278 від 10.05.2018 року в яких зазначено, що ОСОБА_5 виявляє органічний розлад особистості з вираженими змінами. Коли саме почалося дане захворювання відповісти не представляється можливим, проте відомо, що вперше він був госпіталізований в психіатричну лікарню 08.12.2014 року. ОСОБА_5 в момент вчинення злочину страждав на органічний розлад особистості з вираженими змінами, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. ОСОБА_5 не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними на період вчиненого ним протиправного діяння, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними й на теперішній час. Питання осудності не входить в компетенцію судово-психіатричних експертів. ОСОБА_5 потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. У ОСОБА_5 виявлено змішаний тип темпераменту з поєднанням рис холерика та сангвініка, для нього характерні збудливість, дратівливість, схильність до афективних спалахів, зниження критичності до себе та оцінки своєї особистості, послаблення вольових процесів, у нього переважають елементарні потреби та схильності. Збудливість, дратівливість, схильність до афективних спалахів, зниження критичності, послаблення вольових процесів, зниження можливості прогнозувати свої дії та їх можливі наслідки можуть чинити істотний вплив на поведінку ОСОБА_5 .

Домінуючі мотиви поводження ОСОБА_5 - ситуативно-імпульсивні мотиви. ОСОБА_5 , з урахуванням особливостей його психічного розвитку, не міг керувати своїми діями повною мірою.

Висновком №4 від 15.01.2018 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням здухвинної кишки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення; колото-різаної рани шиї, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження виникли не менш як від двократної травмуючої дії та механізм їх виникнення відповідає обставинам на які вказав потерпілий ОСОБА_6 під час проведеного з ним слідчого експерименту.

Згідно додаткового висновку №8 від 16.01.2018 року на підставі проведеної експертизи гром. ОСОБА_6 1960 року народження , за даними медичних документів, ОСОБА_6 , знаходився на стацлікуванні у КУ Вижницькій ЦРЛ з 13.12.2017 по 20.12.2017 року з діагнозом: Проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням здухвинної кишки. Колото-різана рана шиї. У гром. ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням здухвинної кишки; колото-різаної рани. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини; пошкодженням здухвинної кишки виникло в результаті дії колючо -ріжучого предмету, можливо від нанесення ударів ( удару) лезом ножа, при обставинах та в строк вказаних в фабулі постанови, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення , та ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї виникло в результаті дії колючо-ріжучого предмету, можливо від нанесення ударів ( удару) лезом ножа, при обставинах та в строк вказаних в фабулі постанови і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що привело до короткочасного розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 відповідають обставинам вказаним ним під час проведення слідчого експерименту.

Висновком судово імунологічної експертизи експерта №1954 від 28.12.2017 року , встановлено, що кров від ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти -В , кров він ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В. В плямах бурого кольору на фрагменті марлі знайдена кров людини та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові ОСОБА_11 в даному випадку від ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , або від двох осіб одночасно.

Висновком судово імунологічної експертизи №1951 від 28.12.2017 року , встановлено, що кров від ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти -В , кров він ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В. В плямах бурого кольору на фрагменті марлі знайдена кров людини та та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові ОСОБА_11 в даному випадку від ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , або від двох осіб одночасно.

Висновком судово імунологічної експертизи експерта №1952 від 28.12.2017 року , встановлено, що кров від ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти -В , кров він ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В. В плямах бурого кольору на фрагменті марлі знайдена кров людини та та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові ОСОБА_11 в даному випадку від ОСОБА_5 або ОСОБА_6 , або від двох осіб одночасно.

Висновком судово імунологічної експертизи №1956 від 19.12.2017 року , встановлено, що кров від ОСОБА_5 , 1967 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти -В .

Висновком судово імунологічної експертизи №1955 від 19.12.2017 року , встановлено, що кров від ОСОБА_6 , 1967 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти -В .

Висновком судової комплексної імунологічної, дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї №1150 від 27.12.2017 року встановлено, що на вилученому ножі виявлено сліди крові, виявлені на ножі сліди крові належать людини. При серологічному дослідженні виявлених слідів крові на ножі (об`єкти №№1-5) встановлено антиген А та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВ0. Дані сліди крові можуть походити від особи (осіб), кров якої належить до групи крові А(ІІ) ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 у тому числі від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 із застуванням відеозапису в якому він вказав, що саме ОСОБА_5 завдав йому ножові поранення.

Висновком судово-психіатричного експерта №278 від 10.05.2018 ОСОБА_7 виявляє органічний розлад особистості з вираженими змінами. Коли саме почалося дане захворювання відповісти не представляється можливим, проте відомо, що вперше він був госпіталізований в психіатричну лікарню 08.12.2014 року. ОСОБА_5 в момент вчинення злочину страждав на органічний розлад особистості з вираженими змінами, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. ОСОБА_5 не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними на період вчиненого ним протиправного діяння, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними й на теперішній час. Питання осудності не входить в компетенцію судово-психіатричних експертів. ОСОБА_5 потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. У ОСОБА_5 виявлено змішаний тип темпераменту з поєднанням рис холерика та сангвініка, для нього характерні збудливість, дратівливість, схильність до афективних спалахів, зниження критичності до себе та оцінки своєї особистості, послаблення вольових процесів, у нього переважають елементарні потреби та схильності. Збудливість, дратівливість, схильність до афективних спалахів, зниження критичності, послаблення вольових процесів, зниження можливості прогнозувати свої дії та їх можливі наслідки можуть чинити істотний вплив на поведінку ОСОБА_5 , Домінуючі мотиви поводження ОСОБА_5 - ситуативно-імпульсивні мотиви. ОСОБА_5 , з урахуванням особливостей його психічного розвитку, не міг керувати своїми діями повною мірою. Враховуючи індивідуальні психічні особливості ОСОБА_5 , він не може правильно сприймати обставини вчиненого ним протиправного діяння та давати по них показання. ОСОБА_5 під час вчинення вище описаних кримінальних правопорушень в будь-якому емоційному стані, який впливав би на його розуміння та усвідомлення характеру вчинюваних дій, не знаходився, тому що його поведінка в досліджуваній ситуації визначалася механізмами не психологічного, а психопатологічного рівня. Такі емоційні стани виникають на грунті абсолютного психічного здоров`я.

Згідно довідки Вижницької ЦРЛ ОСОБА_5 , перебуває на "Д" обліку в лікаря нарколога. В лікаря психіатра на "Д" обліку, не перебуває.

А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Заслухавши думку прокурора , який вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, думку захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , який вважає, що клопотання підлягає задоволенню, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає підлягає до задоволення.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів- психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силуст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 необхідно задовольнити та застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом , оскільки мало місце суспільно небезпечне діяння, а саме передбачене ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, воно було вчинене ОСОБА_5 в період часу, коли останній страждав на органічний розлад особистості з вираженими змінами, при ньому він не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 278 від 15.05.2018 року, ОСОБА_5 на даний час виявляє органічний розлад особистості з вираженими змінами. В момент вчинення злочину страждав органічним розладом особистості з вираженими змінами, та не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними на період вчинення ним злочину, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними й на теперішній час. Тож підекспертний ОСОБА_5 , потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України .

Керуючись ст.ст. 512, 513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у вчинення суспільно-небезпечного діяння за ч.1 ст. 121 КК України,- задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Речові докази: одяг ОСОБА_5 , який знаходиться в камері схову Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області, повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1