АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/886/18 Справа № 192/210/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, який відбуває покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, -

встановила:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області 21 лютого 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2017 року, яким останньому було зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2017 року по 13 червня 2017 року, включно.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 28 листопада 2017 року, засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно.

Враховуючи, що клопотання засудженого вже вирішено судом і повторному вирішенню не підлягає, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні поданого клопотання.

Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що строк попереднього ув`язнення йому повинен бути зарахований по дату набрання вироком законної сили, а саме по 28 листопада 2017 року.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Аналізуючи доводи апеляції засудженого про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не лише по 20 червня 2017 року, а до набрання вироком законної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.03.2017 року до 13.06.2017 року включно, із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.06.2017 року до 20.06.2017 року включно, із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 року: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Вказаною нормою визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вимоги ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 К України, не можна вважати такими, що визначають «караність» або «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК.

У зв`язку із цим положенням указаної правової норми в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII не може надаватися ультраактивна дія, яка би забезпечила можливість їх застосування після набрання 21 червня 2017 року чинності новою редакцією цієї норми відповідно до Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Оскільки зазначене вище зарахування не є передбачуваним кримінально-правовим наслідком злочину самого по собі, а безпосередньо обумовлене фактом застосування кримінально-процесуальних заходів (без якого таке зарахування неможливе), то застосування ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII з дати набрання ним чинності щодо періодів попереднього ув`язнення, що мали місце в період дії цієї норми, означає пряму, а не зворотну дію, а тому не порушуватиме положення ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 КК. І лише застосування ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII до періодів попереднього ув`язнення, що тривали до набрання цим Законом чинності, становило би заборонену ч. 2 ст. 5 КК зворотну дію закону.

Таким чином, при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, у тому числі до набрання чинності вказаним Законом, а в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII до періодів, які мали місце, починаючи з 21 червня 2017 року, незалежно від того, коли було вчинено злочин за фактом якого здійснюється відповідне кримінальне провадження.

Такий підхід узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 12 лютого 2008 року у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру», в якій Суд не встановив порушення ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті заборони зворотної дії закону. Як убачається з практики Суду,цей міжнародний судовий орган при визначенні автономного поняття «покарання», яке вживається у п. 1 ст. 7 Конвенції, розрізняє норми власне кримінально-правові, що стосуються визнання певного діяння злочином і встановлення відповідальності, та норми, які стосуються процесуальних питань чи питань виконання покарань, які можуть впливати на обсяг покарання, але вони не є такими, що визначають покарання саме по собі (п. 142 рішення).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання .

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4