Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/339/18
Провадження № 1-м/499/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

"23" травня 2018 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення постанови суду Республіки Білорусь у відповідність зі законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018 року до Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення постанови суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України.

Відповідно до вказаного клопотання Міністерство юстиції України просить привести постанову Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винною, вирішити питання щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, з поміщенням її до відповідного психіатричного закладу на території України, обрати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою доставлення зазначеної особи до психіатричного закладу на території України.

В судове засіданні Міністерство юстиції України представника не направило, просило розглянути клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, в частині обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу просив відмовити.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши клопотання та додані до нього письмові докази, суд вважає, що клопотання Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступних обставин.

06 квітня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 1073/5 прийнято рішення про прийняття в Україну для проведення примусового лікування ОСОБА_4 (прізвище після укладання шлюбу - Ропот, відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 30.05.2013 року, актовий запис 258, складений відділом РАЦС Жлобинського району Гомельської області) 03.08.1983 року народження, відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 2 Конвенції про передачу осіб, які страждають психічними розладами, для проведення примусового лікування 1997 року, та на підставі запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь від 03.10.2016 за №17-209-2016.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про передбачу осіб, які страждають психічними розладами, для проведення примусового лікування, від 28 березня 1997 року, громадяни кожної з Договірних Сторін, які вчинили суспільне небезпечні дії в стані неосудності, відносно яких є рішення суду про застосування до них примусових заходів медичного характеру на території іншої Договірної сторони, за взаємною згодою цих Договірних Сторін передаються для проведення примусового лікування в ту державу, громадянами якої вони є.

Постановою Жлобинського районного суду Гомельської області Республіки Білорусь від 24.12.2015 року, що набрала законної сили 05.01.2016 року, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності та застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого статтею 186 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, міру запобіжного заходу скасована.

В Україні відповідальність за вчинення такого суспільно-небезпечного діяння як погроза вбивством, якщо наявні підстави побоюватися його здійснення, підпадає під кримінальне каране діяння передбачене ч.1 ст.129 КК України.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно положень ст. 2 Конвенції про передачу осіб, які страждають психічними розладами, для проведення примусового лікування, від 28 березня 1997 року передача особи для проведення примусового лікування здійснюється, якщо:

а) рішення суду про застосування примусових заходів медичного характеру набуло законної сили;

б) особа, яка направлена на примусове лікування, вчинила дію, яка є кримінальне караною за законодавством обох Договірних Сторін;

в) законодавством обох Договірних Сторін передбачені аналогічні заходи медичного характеру;

г) у Договірної Сторони, що приймає, є можливість забезпечити необхідне лікування та відповідні заходи безпеки;

д) отримана згода хворого, а у випадку його нездатності до вільного волевиявлення - згода його законного представника.

На теперішній час ОСОБА_4 проходить курс примусового лікування у «Гомельській обласній клінічній психіатричній лікарні» Республіки Білорусь за адресою Республіка Білорусь, м. Гомель вул. Добрузька 1.

Відповідно до листа Генеральної прокуратури Республіки Білорусь, ОСОБА_4 примусове лікування відповідно до висновку ВКК від 27.11.2017 року продовжено на шість місяців , тобто до 27.05.2018 року.

Відповідно до частини другої статті 605 Кримінального процесуального кодексу України положення статей 605-612 Кримінального процесуального кодексу України можуть бути застосовані при вирішенні питання про передачу особи, до якої судом застосовано примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального Кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: Одеська область Іванівський район с. Михайлопіль.

Згідно листа заступника міністра Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_5 від 22.08.2017 року аналогічні вказаним у постанові Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року примусові заходи медичного характеру та відповідні заходи безпеки можуть бути застосовані до ОСОБА_4 у разі її передачі до України до усіх обласних психіатричних лікарнях на території України. МОЗ України надає дозвіл на передачу ОСОБА_4 для продовження примусових заходів медичного характеру в України за умови дотримання вимог чинних нормативно-правових актів, які регламентують здійснення примусових заходів медичного характеру.

В матеріалах, наданих суду також міститься заява ОСОБА_4 від 31.08.2017 року про її згоду на передання для продовження примусового лікування в Україну.

Таким чином, Міністерством юстиції України були надані всі необхідні документи згідно зі ст. 4 Конвенції про передачу осіб, які страждають психічними розладами для проведення примусового лікування від 28.03.1997 р. та ч. 2 ст. 610 КПК України.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений громадянином України, до якого застосовано примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до положень Кримінального кодексу Республіки Білорусь, дії ОСОБА_4 кваліфіковано постановою Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року, за статтею 186 Кримінального кодексу Республіки Білорусь як погроза вбивством, якщо наявні підстави побоюватися його здійснення.

Таким чином, у відповідності до Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Приводячи зазначену вище постанову суду у відповідність з кримінальним законодавством України, суд враховує, що застосовані до ОСОБА_4 постановою Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року примусові заходи медичного характеру за своїм видом є сумісними із законодавством України та співвідноситься із примусовими заходами медичного характеру, передбаченим КК України за вчинення аналогічних діянь.

Таким чином, за постановою Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року, слід вважати ОСОБА_4 звільненою від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.129 КК України, із застосуванням щодо неосудної ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Що стосується обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою доставлення до психіатричного закладу, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини клопотання, оскільки до ОСОБА_4 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному стаціонарі звичайного типу, відповідно до наданих суду матеріалів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 не обирався, та суд не вбачає підстав передбачених чинним законодавством України для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.10 Конвенції про передачу осіб, які страждають психічними розладами для проведення примусового лікування від 28.03.1997 р., ст.ст.369-372,605,610 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення постанови суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України задовольнити частково.

Привести у відповідність із законодавством України постанову Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року, якою громадянку України ОСОБА_4 (прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст.186 Кримінального кодексу Республіки Білорусь із застосуванням до неї примусового заходу медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному стаціонарі звичайного типу.

За постановою Жлобинського районного суду Гомельської області від 24.12.2015 року вважати ОСОБА_4 (прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України звільненою від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.129 Кримінального кодексу України, із застосуванням щодо неосудної ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом, що може бути будь-яка обласна психіатрична лікарня на території України.

У задоволенні клопотання в частині обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 на час доставлення до психіатричного закладу відмовити.

Копію ухвали направити для подальшого виконання до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1