Справа № 182/5068/18
Провадження № 1-кс/0182/2085/2018
У Х В А Л А
Іменем України
13.07.2018 року м. Нікополь

Слідчий -суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001764 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжня, не працює з 06.07.2018 р., зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 369-2 КК України, яке мотивоване наступним:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2018 р. Управлінням капітального будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства та комунального майна Марганецької міської ради на інтернет ресурсі публічних закупівель «Прозорро» було оприлюднене оголошення про проведення процедури закупівлі за предметом закупівлі «Послуги з озеленення території та утримання зелених насаджень» лот № 3 «Ліквідація аварійних дерев». За результатами розгляду пропозицій та згідно протоколу засідання тендерного комітету УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради № 11 від 01.02.2018 ГОВ «Стройлайн ЛТД» з пропозицією 298 тис. грн. було визнано переможцем. Після оголошення переможця, а саме 20.02.2018 між УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради та ТОВ «Стройлайн ЛТД» був укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти № 23-3/18 терміном дії до 31.12.2018. Фактично згідно вказаного вище договору ТОВ «Стройлайн ЛТД» повинно було здійснити ліквідацію аварійних дерев на території м. Марганець. Також в договорі визначено кількість дерев, які були визначенні як сухостої та підлягали ліквідації. Після укладення договору ТОВ «Стройлайн ЛТД» почало виконання робіт за вказаним договором.
З моменту укладення договору між ТОВ «Стройлайн ЛТД» га УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради було підписання 2 актів виконаних робіт 24.04.2018 на суму 48 817,26 грн. та 18.05.2018 на суму 50 273.60 грн. Підписання вказаних актів супроводжувалось постійними суперечками між виконавцем робіт та керівництвом замовника в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
Відповідно до розпорядження Марганецького міського голови № 202-р від 02.06.2016 «Про розподіл обов`язків між міським головою, секретарем міської ради, заступниками міського голови та керуючим справами виконавчого комітету міської ради» заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради ОСОБА_4 відповідає за ефективне використання бюджетних коштів в управлінні капітального будівництва. архітектури. житлово-комунального господарства та комунального майна Марганецької міської ради.
Спрямовує, координує та контролює, забезпечує взаємодію управління праці та соціального захисту населення. Управління капітального будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства та комунального майна Марганецької міської ради.
25.05.2018 р. представник TOB «Стройлайн Л`ГД» ОСОБА_10 під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_11 що з теперішнього часу він буде займатися оформленням документації ГОВ «Стройлайн Л`ГД».
Після чого у ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за вирішення питання щодо погодження відповідних актів виконаних робіт УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, маючи намір вплинути на службову особу УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради, що в силу службових повноважень має можливість вирішити питання щодо погодження актів виконаних робіт між ГОВ «Стройлайн Л`ГД» та УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради та повідомила його про те, що вказане питання окрім неї вирішити ніхто не зможе і для вказаного погодження проекту, останній мас передати їй грошові кошти в сумі 20 000 грн.. та у разі ненадання вказаних коштів, акти виконаних робіт будуть постійно затягуватися із підписанням або не підпишуться взагалі.
ОСОБА_10 , розуміючи, що без передачі вказаних коштів, він не зможе самостійно погодити в УКБАЖКГКМ Марганецької міської ради акти виконаних робіт, поголився передати ОСОБА_4 вказані грошові кошти.
Після чого, ОСОБА_4 10.07.2018 року о 17 год. 35 хв.. зустрілася біля домоволодіння АДРЕСА_1 з ОСОБА_10 , де останній передав ОСОБА_4 на її вимогу в якості неправомірної вигоди заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 10 700 гривень (купюри номіналом 200 грн. в кількості 53 шт. та купюра номіналом 100 грн. в кількості 1 шт).
ОСОБА_13 , отримавши таким чином зазначені грошові кошти в якості неправомірної вигоди, довела реалізацію свого злочинного умислу до кінця.
В подальшому, в цей же день, в період часу з 17:40 год. до 18:40 год.. зазначені вище грошові кошти на загальну суму 10 700 гривень, були вилучені працівниками поліції у ОСОБА_4 .
Цими умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вилив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Підозрювана ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, з конфіскацією майна.
Вина ОСОБА_4 в скоєних нею суспільно небезпечних діяннях повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, долученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що:
1) ОСОБА_4 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
2) ОСОБА_4 користуючись тим, що вона займала керівну посаду, може знову вчинити злочинні дії, за допомогою можливих посібників знищити, сховати, спотворити документи, які мають істотне значення для кримінального провадження;

3) ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочини ,що свідчить про злочинну спрямованість ОСОБА_4 .

4) ОСОБА_4 працювала у трудовому колективі, працівники якого на даний момент по кримінальному провадженню не допитані, тому перебування її на волі може привести до надання неправдивих показань свідків внаслідок незаконного впливу на них ОСОБА_4 ..

5) ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, шляхом впливу на посадових осіб, які безпосередньо чи опосередковано підпорядковувалися їй, може знищити , сховати ті підробити первинні документи, що може завадити встановленню об`єктивної істини у провадженні.

Тому виникла необхідність, на думку слідчого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 строком на 60 діб, а запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

Крім цього, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення, усвідомлюючи наслідки скоєного нею кримінального правопорушення, що може спонукати її переховуватися від органів досудового розслідування;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 ,Ю просив задовльнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і зазначив, що підозра є обґрунтованою, ризики, які зазначені в клопотанні є доведеними, тому просив задовольнити клопотання і обрати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрювана заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вона визнає факт отримання нею грошей у якості неправомірної винагороди, але вона добровільно видала отримані нею грошові кошти, сприяла і буде в подальшому сприяти органам досудового розслідування у розкритті вчиненого злочину. Вона не працює на раніше займані посаді і тому виключається можливість доступу її до документів з метою їх можливого знищення або спотворення, а також унеможливлює здійснення впливу з її сторони на свідків в провадженні. з якими вона працювала раніше. До того ж, на даний час вона перебуває на стаціонарному лікування про що слідчому будуть надані відповідні медичні документи, але не ухиляється від явки до суду та слідчого. Має фактично на утриманні двох малолітніх онучок, зареєстрована і проживає в будинку, який належить їй на праві приватної власності, тому просила обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисники заперечували проти клопотання слідчого та зазначили, що підозра слідчим не обґрунтована, ризики, зазначені в клопотанні не мотивовані. Тому просили взагалі відмовити в задоволенні клопотання слідчого і прокурора.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє увязнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
При цьому слід врахувати правову позицію, зазначену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Підозрювана не заперечує факт одержання нею неправомірної винагороди, добровільно видала грошові кошти, одержані нею, що підтверджується протоколом огляду і вилучення ( а.п.42-48). А правильність кваліфікації дій підозрюваної буде визначена слідчим і прокурором під час подальшого досудового розслідування, з урахуванням обставин, зазначених захисниками в судовому засіданні. За таких обставин. вважаю. що підозра оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою.
Таким чином, посилання сторони захисту на недоведеність провини підозрюваної у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для слідчого судді, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. До того ж, на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що ризики на які послався прокурор в судовому засіданні не є доведеними в повному обсязі. ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має міцні соціальні зв`язки, бездоганну репутацію і звільнилася з попередньої посади за згодою сторін, що вказує на відсутність такого ризику, як можливість знищення документів, доступу до яких вона фактично немає, та можливість вчинення нею інших аналогічних кримінальних правопорушень, тобто з використанням свого службового становища та інш. Недоведеним є ризик переховування підозрюваної, оскільки вона навіть не намагалася переховуватися, і навіть перебуваючи в лікарні, з`явилася на виклик до суду та не ухиляється від проведення з нею процесуальних слідчих дій. Слідчий суддя вважає доведеним ризик щодо можливості впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрювана знайома безпосередньо з особою, яка передала їй гроші в якості винагороди, до того ж події злочину мала місце біля будинку за її місцем проживання, Крім того, з деякими особами, що є свідками у провадженні, вона працювала та з усіма знайома особисто.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останньої ризику лише у такий спосіб, оскільки стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено наявність щодо підозрюваної ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, крім незаконного впливу на свідків, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого цій підозрюваній кримінального правопорушення, та ймовірність призначення їй суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення її від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та для дієвості кримінального провадження щодо неї. Крім того, на підозрювану слід покласти обов`язки. передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй, у період часу з 19-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 11 вересня 2018 року, і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення зазначеного строку, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий ОСОБА_3 , а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1