Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 жовтня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, -

встановила :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо його умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, як такому, що не став на шлях виправлення.

Як зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 17.06.2013 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці, а також 23.07.2013 року Подільським районним судом м.Києва за ч.3 ст.187 і ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років з конфіскацією майна. Також ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.01.2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 08.03.2013 року по 21.08.2013 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (зараховано 5 місяців 04 дні).

Місцевим судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія № 76» за вчинення тяжкого злочину з 09.09.2013 року. За час перебування в установі характеризується посередньо працевлаштувався на виробництві установи в цеху №1 робітником по виготовленню дорожньої бруківки, при цьому має два заохочення, але раніш допустив 38 порушень встановленого порядку. На думку суду засуджений свого виправлення не довів, а лише намагається стати на шлях виправлення, його поведінка не є зразковою а ставлення до праці таким, що дає підстави для задоволення поданого засудженим клопотання.

Не погоджуючись із ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 22 серпня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення та застосувати до нього положення ст.81 КК України. Переконує, що довів своє перевиховання та став на шлях виправлення, а тому відмову вважає необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким» підставою для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

З досліджених судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення двох злочинів, - один із яких тяжкий, а інший особливо тяжкий. Під час відбування покарання в установі 38 разів допустив порушення вимог режиму утримання, за що на нього накладалися дисциплінарні стягнення (востаннє 21.11.2017 року „сувора догана). Заходи заохочення до засудженого застосовувалися двічі - 05.10.2017 року та 09.07.2018 року. (а.с.10) Засуджений ОСОБА_6 працевлаштований робітником по виготовленню дорожньої бруківки, покладені обов`язки виконує сумлінно. 22.01.2018 року комісією ДУ „Полицька виправна колонія № 76 засудженому відмовлено у застосуванні ст.81 КК України та вирішено не направляти клопотання до суду. (а.с.7)

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, поведінку засудженого не можна вважати зразковою і доводи апеляційної скарги ці висновки не спростовують, а тому судом першої інстанції йому вірно відмовлено у застосування ст.81 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в цей же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________ ____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3