Справа № 755/6734/18
№ 1-кп/755/963/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чехії, м. Прага, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2015 р.н., працюючого приватним підприємцем у ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 02.06.2000 року Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 2 роки; 04.01.2002 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 24.05.2004 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 391 КК України до 3 років позбавлення волі; 12 вересня 2007 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 26.05.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 18.06.2014 року з Бучанської ВК № 85 за станом здоров`я,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , 02 квітня 2018, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Тичини, 4, з метою протиправного збагачення, керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.Перебуваючи за вказаною адресою, в автомобілі марки «БМВ 5», реєстраційний номер Литовської республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , помітив автомобіль марки «Мітсубіші Лансер», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 6 по проспекту Тичини, звідки вийшов потерпілий ОСОБА_4 , який дістав із салону автомобіля портфель чорного кольору та переклав його в багажний відділ власного автомобіля. У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з багажного відділу вказаного автомобіля, належного ОСОБА_4 портфеля з наявними у ньому цінностями.Реалізуючи свої злочинні наміри, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, підійшов до автомобіля марки «Мітсубіші Лансер», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 6, по пр-ту Тичини, та за допомогою пристрою для зчитування сигналізації, проник до багажного відділення вказаного автомобіля, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_4 портфель чорного кольору, вартістю 1500 грн., всередині якого знаходилися наступні речі: карта пам`яті, вартістю 150 грн.; грошові кошти в сумі 250 грн.; USВ-кабель, вартістю 50 грн.; 12 подарункових сертифікатів, на загальну суму 1200 грн., тобто всього на загальну суму 3150 грн.У подальшому, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину намагався зникнути на автомобілі, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин закінчити не зміг, з причин, які не залежали від його волі, тобто внаслідок викриття його злочинних дій та затримання працівниками поліції на місці події.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 підтвердили факт укладення угоди про примирення та просили її затвердити.
Прокурор не заперечував проти затвердження даної угоди.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме: працює офіційно, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утримані малолітнього сина 2015 р.н., знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом ВІЛ-інфекція 3-ї стадії та гепатит в стадії загострення, тобто хворіє на ряд захворювань.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів (ст. 391 КК України).
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_6 у виді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: чорний шкіряний портфель; грошові кошти купюрами: одна купюра номіналом 200 грн. ЕЕ8183388; одна купюра номіналом 50 грн. КТ1253358; подарунковий сертифікат «Космо» на 200 грн.; три подарункові сертифікати «Сільпо» по 100 грн. кожний; чотири подарункові сертифікати «EVA» по 100 грн. кожний; два подарункові сертифікати «EVA» по 50 грн. кожний; два подарункові сертифікати «Watsons» по 100 грн. кожний; записник в обкладинці синього кольору з написом «World Medicine»; карта пам`яті «SanDisk» 8Gb, в корпусі чорного кольору з висувним USB-роз`ємом та прикріпленим металевим кільцем; USB-кабель білого кольору; 5 металевих ключів від дверних замків на одному металевому кільцеві; три ключі від дверних замків і один магнітний ключ від омофону, на одному кільці з чорним чохлом для їх поміщення, що передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4 залишити у його власності.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: компакт-диск CD-R з відеозаписом з камер стеження ТОВ «Полюс-В», на якому зафіксовано факт вчинення злочину, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 , захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя