АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/697/18 Справа № 202/6197/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000850 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російська Федерація, громадянина України, пенсіонера, одруженого, маючого середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

26 червня 2017 року, у період часу з 10:00 до 13:00 години, ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 , за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом вживали спиртні напої, де в ході конфлікту, який виник між подружжям на ґрунті сталих особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, кухонним ножем наніс потерпілій велику кількість ударів (не менше 20) в область грудної клітини та спини, а також під час цього наносив останній удари руками та ногами по різних частинах тіла (не менше 18), при цьому усвідомлюючи, що позбавляючи життя ОСОБА_10 , він завдає їй особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, які завідомо для нього завдавали потерпілій вищезазначених страждань, та залишив потерпілу на підлозі у кімнаті вказаної квартири. Від отриманих поранень та тілесних ушкоджень, які їй спричинив ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_10 померла на місці.
Відповідно до висновку експерта № 1305 від 27.06.2017 року, у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: 2 рани на зовнішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині з раневими каналами від них у горизонтальному напрямку до внутрішньої поверхні передпліччя, рана на тильній поверхні лівої кисті між 1 та 2 пальцями з раньовим каналом від неї у вертикальному напрямку, рана на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині з раневим каналом від неї у косо-вертикальному напрямку, рана на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині без раневого каналу, рана у лівій щічній ділянці без раньового каналу, 2 рани на черевній стінці ліворуч з раневими каналами від них у напрямку дещо знизу-вверх справа-наліво, рана на черевній стінці ліворуч з раньовим каналом від неї у напрямку дещо знизу-вверх справа-наліво, рана у лівій надлопатковій ділянці тулуба з раневим каналом від неї у вертикальному напрямку, 2 рани у лівій надлопатковій ділянці тулуба без раневих каналів, 2 рани на задній поверхні тулуба ліворуч у підлопатковій ділянці з раневими каналами від них у напрямку зверху-вниз справа-наліво (з розсіченням міжреберного м`яза між 6 та 7 ребрами відповідно однієї з них), 5 ран на задній поверхні тулуба ліворуч з раневими каналами від них у напрямку зверху-вниз справа-наліво, рана на лівій бічній поверхні тулуба з раневим каналом від неї у напрямку зверху-вниз зліва-направо, рана на передній поверхні шиї ліворуч з раневим каналом від неї у вертикальному напрямку.
Крім цього, у потерпілої ОСОБА_10 виявлено синці у лобній ділянці ліворуч (1), на верхніх повіках очей (2), внутрішній поверхні правого передпліччя посередині (1), внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині (1), передній поверхні лівого плеча від середньої до нижньої третини (1), садна на підборідді (2), у нижній третині лівого передпліччя по зовнішній поверхні (1) та зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині (1), синець на передній поверхні грудної клітини посередині у проекції нижнього краю грудини, 3 синця на черевній стінці ліворуч з доходженням на реберну дугу, синець на задній поверхні тулуба ліворуч, синець з садном у його центрі на правій сідниці, 2 синці у правій підлопатковій ділянці тулуба, крововиливи у підлеглих м`яких тканинах відповідно вищезазначених ушкоджень та 5 крововиливів у товщі м`яких покривних тканин голови у потиличній та тім`яній ділянках праворуч, лобній ділянці ліворуч та праворуч, лівій тім`яній ділянці. Кожне наявне на трупі потерпілої тілесне ушкодження було спричинено окремою механічною дією (ударом). Усі вищезазначені тілесні ушкодження причинені прижиттєво, за деякий час до настання смерті.
Смерть потерпілої ОСОБА_10 настала внаслідок численних різаних та колото-різаних поранень кінцівок та тулуба, шиї та обличчя, які супроводжувалися ушкодженнями м`яких тканин з судинами, внутрішньою та зовнішньою кровотечею, які у подальшому ускладнились розвитком шоку.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, прокурор який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити останньому покарання у виді 13 років позбавлення волі. Сформулювати обвинувачення відповідно до обвинувального акту. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції повинен був дотримуватись ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Судом першої інстанції в ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_7 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, скоєно умисне вбивство своєї дружини ОСОБА_10 з особливою жорстокістю. Зазначений злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким, та за скоєння якого санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання від 10 до 15 або довічним позбавлення волі. Судом у вироку визнано скоєння ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання, при цьому судом зазначено, що обставин які пом`якшують його покарання не вбачається. Зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , є явно несправедливим через м`якість. Крім того, судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, здійснено посилання на висновок експерта № 1305 від 27.06.2017 року, що є доказом у кримінальному провадженні, тобто суд вийшов за межі висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту і таким чином порушив вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, думки захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні скоєного кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказами, та є правильними. Доведеність вини, обставини та кваліфікація скоєного за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України , - не оскаржуються.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і даним про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно ст. 3, ст. 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання не встановлено, а також обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів також враховує похилий вік обвинуваченого, спосіб його життя із померлою, наявність у крові з трупа ОСОБА_10 етилового спирту у концентрації 4,38%о, що стосовно до живих осіб, може відповідати тяжкій алкогольній інтоксікації.
Колегією суддів також враховується і думка потерпілої ОСОБА_8 , яка заперечувала проти призначення більш суворого покарання її батьку.
Враховуючи характер вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого та інші обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та досягнення інших цілей покарання не можливо без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі, обравши достатній строк такого покарання в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність, яке слід вважати законним та обґрунтованим.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи.»
На думку колегії суддів, призначене покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 справедливе, як за розміром так і видом визначені покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, вирок є законним, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дні проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4