АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_5
представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було відмовлено в задоволені клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як додаткового виду покарання, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США) та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро).

В ухвалі слідчий суддя вказав, що за матеріалами клопотання не встановлено обставин для накладення арешту на майно, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Як зазначив слідчий суддя, з протоколу обшуку від 18.03.2018 року, присутні під час обшуку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, що грошові кошти в сумі 21 675 доларів США та 905 Євро належать їм особисто, що прокурором належним чином не з`ясовано та не спростовано в судовому засіданні. Крім того, дані, що містяться в електронних деклараціях ОСОБА_7 за 2016 та 2017 роки, свідчать про те, що він не має готівкових грошових коштів у таких сумах і такі дані спростовуються даними вказаними в декларації. Одночасно в деклараціях про доходи ОСОБА_7 зазначені готівкові кошти, які належать членам сім`ї - сину та дружині, розмір вилучених грошових коштів є співмірним з розміром вилучених грошових коштів. Таким чином, оскільки відомості про належність готівкових грошових коштів підозрюваному спростовані в суді стороною захисту, відсутні підстави для накладення арешту відповідно до ст. 173 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання сторони кримінального провадження №0000075 - прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку квартири ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США) та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро), як на майно підозрюваного ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Мотивуючи доводи своєї апеляційної скарги, вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що грошові кошти, які зазначені у клопотанні про арешт майна знаходились разом із частиною отриманої підозрюваним ОСОБА_7 неправомірної вигоди та вилучені в ході проведення обшуку за місцем його проживання, тобто останній є власником вказаних грошових коштів.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор вказує, що посилання слідчого судді на те, що грошові кошти належать не підозрюваному ОСОБА_7 , а його родині ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є хибним висновком, оскільки грошові кошти, які зазначені в клопотанні про арешт майна є власністю підозрюваного, оскільки вони знаходились разом із частиною отриманої підозрюваним неправомірної вигоди.

На думку прокурора, зазначеним рішенням слідчого судді орган досудового розслідування позбавлений можливості забезпечення конфіскації майна, як виду покарання у кримінальному провадженні №0000075.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.03.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_10 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів в сумі 400 доларів США купюрами номіналом по 50 доларів США з наступними серіями та номерами: МВ26757727, МЕ07257535А, MJ06256626А, ІА40263250А, МА22533751А, МВ67190722В, МВ03901954С, EG83061429, мобільних телефонів по яких ОСОБА_7 обговорює обставини вчинення кримінального правопорушення, та відносно яких проводяться НСРД, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які ОСОБА_11 отримав в якості неправомірної вигоди, які можуть мати важливе доказове значення під час досудового розслідування.

18.03.2018 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали суду виявлено та вилучено грошові кошти зазначені в ухвалі суду, а також грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США) та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро).
Зазначені грошові кошти знаходились разом із частиною отриманої підозрюваним ОСОБА_7 неправомірної вигоди та вилучені в ході проведення обшуку за місцем його проживання, тобто останній є власником вказаних грошових коштів.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, а саме ч. 3 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

06.06.2018 року прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як додаткового виду покарання, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США) та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро).

08.06.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, захисників, підозрюваного, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що прокурором не доведено, що грошові кошти є власністю підозрюваного ОСОБА_7 та відповідно можуть бути конфісковані, на підставі чого відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зокрема про те, що у вказаному кримінальному провадженнівідомості про належність готівкових грошових коштів підозрюваному ОСОБА_7 не надані, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно немає.

Крім того, інших правових підстав, передбачених ст. 170 КПК України за матеріалами клопотання не вбачається та клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000075 від 08.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, якою було відмовлено в задоволені клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як додаткового виду покарання, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 21 675 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят п`ять) доларів США (208 купюр номіналом 100 доларів США, 13 купюр номіналом 50 доларів США, 9 купюр номіналом 20 доларів США, 4 купюри номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 5 доларів США) та 905 (дев`ятсот п`ять) Євро (1 купюра номіналом 100 Євро, 14 купюр номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 20 Євро, 1 купюра номіналом 10 Євро, 3 купюри номіналом 5 Євро), залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к