н/п 1-кс/640/7001/18
"02" серпня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить поновити пропущений строк на подачу, у зв`язку із бездіяльністю начальника СУ ГУ НП в Харківській області; визнати службову недбалість начальника СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , котра полягає у порушенні діючого законодавства України, а саме у безпідставній бездіяльності, у неприйнятті рішення по поданому нею клопотанні вх. №4890 від 19.04.2018 у встановленій законом формі та строк; зобов`язати начальника СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 прийняти рішення по поданому нею клопотанню вх. №4890 від 19.04.2018 у встановленій законом формі, про що її повідомити.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
15.05.2018 ОСОБА_3 звернулася до першого заступника начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 із клопотання, в якому просила надати відповідь на подане нею клопотання від 19.04.2018 вх. № 4890; відповідь просила надати на руки (а.с. 7).
21.05.2018 ОСОБА_3 звернулася до начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 із клопотанням, в якому просить прийняти заходи реагування, у зв`язку з невиконанням вимог діючого законодавства України, в тому числі ст. 220 КПК України, в тому числі уповноваженими особами СУ ГУ НП в Харківській області; зобов`язати надати відповідь на клопотання від 19.04.2018 вх. № 4890 у відповідності до ст. 220 КПК України; надати відповідь їй на руки на подане нею клопотання від 21.05.2018 (а.с. 10).
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Як зазначено вище, у поданій до суду скарзі заявник просить визнати службову недбалість начальника СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , щодо неприйняття рішення по поданому нею клопотанню вх. №4890 від 19.04.2018 у встановленій законом формі та строк та зобов`язати начальника СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 прийняти рішення по поданому нею клопотанні вх. №4890 від 19.04.2018 у встановленій законом формі, про що її повідомити.
Згідно вказаного клопотання ОСОБА_3 від 19.01.2018 вх. №4890, вона зверталася до першого заступника начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 та начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 із клопотанням в порядку ст.ст. 38, 39 КПК України (а.с. 3-6).
Згідно ч. 1 ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КПК України, досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
В ст. 3 КПК України визначено, що терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення, зокрема,
п. 8 - керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень;
п. 15 - прокурор прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень;
п. 17 - слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Отже, положеннями ст. 220 КПК України передбачено розгляд клопотань саме слідчим чи прокурором про виконання будь-яких процесуальних дій, за результатом чого, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право визначеного кола осіб, а саме, особи, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представника, законного представника чи захисника - оскаржити до слідчого судді рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Однак, начальник СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , бездіяльність саме якого оскаржена в даній скарзі до слідчого судді у зв`язку з подачею заявницею клопотання саме в порядку ст. 38, 39 КПК України, не визначений керівником органу досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.с. 19) та не наділений повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому здійснює слідчий Шевченківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області.
Більш того, нормами чинного кримінально-процесуального законодавства не передбачено оскарження до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України рішень, дій чи бездіяльності керівника органу досудового розслідування щодо реалізації ним своїх повноважень в порядку ст. 39 КПК України та зобов`язання слідчим суддею розглядати такі клопотання вказану особу саме в порядку ст. 220 КПК України.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим поновити заявнику строк на звернення до суду зі скаргою, та визнати причини його пропуску поважними, у зв`язку з викладеними заявницею обставинами щодо пропуску такого строку з причин неотримання нею відповідей на її клопотання та відсутністю таких даних у слідчого судді на час розгляду скарги, що спростовували б доводи заявниці в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 117, 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подачу скарги, визнавши причини його пропуску поважними.
Ухвала може бути оскаржена в частині поновлення процесуального строку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1