АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 р. м.Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

представник СІЗО ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.06.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою подання начальника ДУ «Чернівецька УВП (№33) та заступника голови спостережної комісії про заміну засудженому ОСОБА_6 не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, який відбуває покарання в ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№33)», задоволено.
Замінено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , неодруженому, не відбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року, на не відбутий строк, що складає 1 (один) рік 6 (шість) місяців 25 (двадцять п`ять) днів, більш м`яким покаранням - обмеженням волі на той же строк.
На вказану ухвалу суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу районного суду щодо нього змінити в частині виду покарання та замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що районний суд при ухвалені рішення не врахував обставини, зазначені в довідці ФОП ОСОБА_8 про його працевлаштування, повідомленні Вижницького РС з питань пробації від 25.04.2018р., а також довідці Киселицької сільської ради про склад сім`ї, що призвело, на думку апелянта, до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст.82 КК України.

Провадження №11-кп/794/310/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.82 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №727/5854/18

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора та представника СІЗО, які не заперечували проти поданої апеляції, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 р. за ст.ст. 125 ч. 2, 78 ч. 3, 71 ч. 1, 72 ч. 5, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяця.

На даний час він відбув одну другу строку від призначеного покарання. За період відбування покарання в установі зарекомендував себе з позитивного боку. До виконання своїх обов`язків ставиться відповідально, своєчасно та добросовісно їх виконує. Мав одне стягнення: 03.03.2018 р. оголошено догану за невиконання законних вимог адміністрації установи (знято дисциплінарною комісією 07.05.2018 року за сумлінне ставлення до праці, якісне та вчасне виконання робіт по виготовленню скатертин). Чотири рази заохочувався: 13.05.2017 р. оголошено подяку; 09.10.2017 р. - оголошено подяку; 10.01.2018 р. - надано додаткове короткострокове побачення; 07.05.2018 р. - знято раніше накладене стягнення. Приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Правова освіта». Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарань більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Матеріалами справи підтверджується, що засуджений характеризується позитивно, під час відбування покарання заходи виховного впливу відвідує регулярно, реагує на них правильно, сумлінно та старанно ставиться до праці, чотири рази заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці, має одне дисциплінарне стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку, приймає активну участь у громадському житті випраної колонії, зокрема приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Правова освіта», у повному обсязі визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, у подальшому має можливість для працевлаштування. Відтак, колегія суддів робить висновок, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення та перевиховання.

У зв`язку із наведеним доводи апеляційної скарги про необхідність заміни ОСОБА_6 невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи ґрунтуються на вимогах закону, враховуючи особу засудженого, його участь у житті установи виконання покарань, позитивне ставлення до праці, наявність заохочень та строк відбутого покарання.

Такими, що заслуговують на увагу є апеляційні доводи ОСОБА_6 про те, що районний суд при ухвалені рішення не врахував обставини, зазначені в довідці ФОП ОСОБА_8 про його працевлаштування, повідомленні Вижницького РС з питань пробації від 25.04.2018р., а також довідці Киселицької сільської ради про склад сім`ї

Із довідки ПП ОСОБА_8 убачається, що останній повідомляє, що після звільнення з місця позбавлення волі він працевлаштує ОСОБА_6 на посаду верстатника деревообробних верстатів із заробітною платою не менше мінімальної. Ці ж обставини підтверджує повідомлення старшого інспектора Вижницького РС з питань пробації ОСОБА_10 (а.п.6-7).

Із довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_6 проживає в с.Гробище, Путильського району Чернівецької області і до складу його сім`ї входить також бабуся ОСОБА_11 1929 року народження.

Як вбачається із змісту ухвали суду від 19.06.2018р., вказані обставини районним судом при ухвалені рішення враховані не були і суд не дав їм ніякої оцінки.

Натомість колегія суддів вважає, що за наведених обставин, заміна призначеного покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч.2 ст.50 КК України, а саме: виправленню засудженого, а також запобіганню вчиненню засудженим нових злочинів.

Згідно п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Відповідно, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 суперечать фактичним обставинам справи, відповідно вбачає наявність підстав для зміни ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_12 .

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.06.2018 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , неодруженому, не відбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року, на не відбутий строк, що складає 1 (один) рік 3 (три) місяці 24 (двадцять чотири) дні, більш м`яким покаранням виправними роботами на той же строк із відрахуванням із суми заробітку в дохід держави 10% відсотків.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти з залу суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2