Справа № 408/5832/16-к
Провадження № 11-кп/782/192/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку Луганської області змінену і доповнену апеляційну скаргу прокурора Луганської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 10.04.2018 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, працюючого головою фермерського господарства «Сатурн», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим і виправдано за ч.2 ст. 358, ч.2 ст. 364-1 КК України за відсутності події кримінального правопорушення та відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди залишено без задоволення.

Питання про речові докази вирішені згідно ст. 100 КПК України.
В с т а н о в и л а :

Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у 2005 році, будучи головою фермерського господарства «Сатурн» тобто, службовою особою приватного права згідно Статуту даного господарства та ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство», з метою незаконного отримання у власність земельних ділянок із земель фермерського господарства «Сатурн» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом включення їх до членів господарства, складаючи офіційний документ - Статут селянського (фермерського) господарства «Сатурн» у новій редакції, датований 2005 роком, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 працюють у фермерському господарстві за трудовими договорами, та в силу ч. 1 ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» не можуть бути членами фермерського господарства «Сатурн», діючи умисно, одноособово, в інтересах третіх осіб, вніс до 3 розділу Статуту завідомо неправдиву інформацію, включивши ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до членів фермерського господарства «Сатурн», після чого затвердив Статут у новій редакції своїм підписом та печаткою господарства.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , зловживаючи повноваженнями службової особи юридичної особи приватного права, діючи умисно, одноособово, в інтересах третіх осіб, усвідомлюючи, що Статут фермерського господарства «Сатурн», є безумовною підставою для отримання в подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 права власності на земельні ділянки із земель фермерського господарства «Сатурн», а реєстрація підробленого ним Статуту є обов`язковою умовою його дійсності як документу, передав державному реєстратору Станично-Луганської районної державної адміністрації підроблений проект Статуту селянського фермерського господарства «Сатурн», датований 2005 роком, який 26 січня 2005 року був зареєстрований та став офіційним документом.
У подальшому, 26 січня 2005 року, на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації № 48 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, та передачу в приватну власність земельних часток (паїв) за рахунок земель фермерського господарства «Сатурн» загальними площами 13,74 гектар та 17,44 гектар, які вони у травні 2009 року отримали у власність згідно державних актів серії ЯД № 638291 (на ім`я ОСОБА_11 ) та серії ЯД № 638289, серії ЯД № 638290 (на ім`я ОСОБА_10 ).
Згідно розрахунку відділу Держгеокадастру у Станично-Луганському районі Луганської області вартість виділеної ОСОБА_11 у власність земельної ділянки станом на 28.04.2016 складає 393767,29 грн., вартість виділених у власність ОСОБА_10 земельних ділянок станом на 01.01.2016 року складає 499803,55 грн, що згідно примітки до ст. 364 КК України в кожному окремому випадку може розцінюватись спричиненням тяжких наслідків, у зв`язку з чим прокурором в інтересах держави в особі Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області були пред`явлені до ОСОБА_8 цивільні позови про відшкодування зазначених сум.

Суд мотивував рішення про виправдання ОСОБА_8 відсутністю письмових трудових договорів між ним та ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , що, на думку суду, спростовує факт роботи цих осіб в СФГ «Сатурн» за трудовим договором і свідчить про відсутність події кримінального правопорушення та водночас складу кримінального правопорушення.

В зміненій і доповненій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на те, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , внесеному в ЄРДР за №0000042 від 27.07.2013 року, суд у підготовчому судовому засіданні не виконав вимог ст.315 КПК України, не вирішив питань, пов`язаних із підготовкою цього кримінального провадження до судового розгляду, а ухвалою від 23.11.2016 року відразу прийняв рішення про об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_8 в одне, призначивши судовий розгляд за об`єднаним кримінальним провадженням. При цьому суд не видалявся до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.

У вироку суду взято до уваги лише реєстраційну картку, складену при державній реєстрації СФГ «Сатурн», однак не взято до уваги інші докази, які містяться в матеріалах реєстраційної справи, а саме: Устав селянського (фермерського) господарства «Сатурн», затверджений головою господарства 01.11.1995 року, в якому відсутні дані щодо членства ОСОБА_8 в СФГ «Сатурн», рішення виконавчого комітету Станично-Луганської ради народних депутатів № 210 от 28.06.1995 року, яким ОСОБА_8 виділено земельну ділянку для створення СФГ, рішення власника СФГ «Сатурн» від 21.01.2005 року, згідно якого, у зв`язку з поданням письмової заяви, прийнято до складу членів СФГ «Сатурн» ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , статут СФГ «Сатурн» одноособово затверджений засновником господарства ОСОБА_8 21.01.2005 року та зареєстровано 26.01.2005 року, згідно якого членами господарства є ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Крім того, судом не надано жодної оцінки показанням свідка ОСОБА_12 , яка зазначила, що до моменту державної реєстрації статуту 26.01.2005 року, реєстраційна справа не містила відомостей про членство ОСОБА_11 , усі відомості подавались власником господарства ОСОБА_8 одноособово та добровільно.

Також прокурор вказує, що сам обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що будь-яких документів про прийняття у члени господарства ОСОБА_13 до моменту прийняття ним рішення від 21.05.2005 року не складалось, також і не було зборів членів господарства або засновників на яких обговорювалось прийняття ОСОБА_13 до складу членів СФГ «Сатурн».

Вказує, що судом не надано оцінки показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо перебування ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на момент прийняття їх в члени господарства в трудових відносинах з СФГ «Сатурн».

Прокурор вважає помилковим висновок суду що 01.12.2004 року до складу членів СФГ «Сатурн» прийнято ОСОБА_10 , про що письмово повідомлено 08.12.2004 року голову Станично-Луганської райдержадміністрації ОСОБА_17 та інші органи, оскільки він спростовується рішенням власника СФГ «Сатурн» від 21.01.2005 року на підставі письмової заяви щодо прийняття до складу членів господарства ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , Статутом господарства, який одноособово затверджено ОСОБА_8 21.01.2005 року, згідно якого вони є членами господарства.

Зазначає, що судом не досліджено як доказ, письмове повідомлення голові Станично-Луганської райдержадміністрації від 08.12.2004 року, який не надавався прокурору для огляду.

Крім того, вказує, що суд не взяв до уваги вимоги ст.3 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції, чинній на момент подання повідомлення про прийняття в члени господарства ОСОБА_10 , а саме 01.12.2004 року, згідно якої при створені СФГ одним із членів сім`ї, інші її члени, а також родичі можуть стати членами цього господарства після внесення змін до його Статуту, однак вказані зміни внесені власником ОСОБА_8 тільки 21.01.2005 року.

Також зазначає, що висновки суду про те, що станом на 08.01.2004 року ОСОБА_13 та ОСОБА_10 були членами СФГ, протирічать іншим висновкам суду, згідно яких з наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що у 2005 році ОСОБА_8 було складено та затверджено Статут СФГ, до якого у якості його членів були включені ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

Крім того, прокурор вказує, що висновок суду про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_10 не перебували у трудових відносинах із фермерським господарством суперечить матеріалам справи, оскільки згідно індивідуальним відомостям про застраховану особу форма ок-5, відомостям з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів виданих стосовно ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , яким виплачувалась заробітна плата, з якої утримувались відповідні відрахування, що підтверджує їх перебування у трудових відносинах з господарством.

Також посилається на те, що в порушення вимог ст. 374 КПК України судом у вироку не зазначено, за якими статтями виправдано обвинуваченого.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 зазначив про відсутність доказів щодо внесення ОСОБА_8 недостовірних відомостей до документів, який до того ж не є службовою особою, тобто суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України.

Статтею 364-1 КК України доповнено в 2011 році, тоді як на час вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому діяння в 2005 році, кримінальна відповідальність за вчинення відповідних дій не була передбачена.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали доводи зміненої і доповненої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

В цьому випадку суд проводить підготовку до судового розгляду, зокрема, вирішує визначені у ст. 315 КПК України питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду:

визначає дату та місце проведення судового розгляду;

з`ясовує, у відкритому чи у закритому судовому засідання необхідно здійснити судовий розгляд;

з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей і документів, тощо.

Дані вимоги закону судом не виконані належним чином.

Так, суд в повному обсязі виконав вимоги статей 314, 315 КПК за обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , внесеному в ЄРДР за №0000017 від 26.04.2016 року, призначивши це кримінальне провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні від 09.08.2016 року.

Проте, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , внесеному в ЄРДР за №0000042 від 27.07.2013 року, суд у підготовчому судовому засіданні не виконав вимог ст.315 КПК України, не вирішив питань, пов`язаних із підготовкою цього кримінального провадження до судового розгляду, а ухвалою від 23.11.2016 року відразу прийняв рішення про об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_8 в одне, призначивши судовий розгляд за об`єднаним кримінальним провадженням. При цьому суд до нарадчої кімнати не видалявся.

Колегія суддів вважає зазначені порушення кримінального процесуального закону істотними, такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Крім того, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, суд не зазначив у мотивувальній частині вироку, з яких підстав він відкидає докази обвинувачення.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, прокурор послався на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо перебування ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на момент прийняття їх в члени господарства в трудових відносинах з СФГ «Сатурн», проте судом не надано оцінки цим доказам.

Також судом не надано оцінки показанням свідка обвинувачення ОСОБА_12 , яка пояснювала, що до моменту державної реєстрації статуту 26.01.2005 року, реєстраційна справа не містила відомостей про членство ОСОБА_11 , усі відомості подавались власником господарства ОСОБА_8 одноособово та добровільно.

Судом не зазначено у мотивувальній частині вироку, з яких підстав він відкидає і інші докази обвинувачення, зокрема, устав селянського (фермерського) господарства «Сатурн», затверджений головою господарства 01.11.1995 року, в якому відсутні дані щодо членства ОСОБА_8 в СФГ «Сатурн», рішення виконавчого комітету Станично-Луганської ради народних депутатів № 210 від 28.06.1995 року, яким ОСОБА_8 виділено земельну ділянку для створення СФГ, рішенню власника СФГ «Сатурн» від 21.01.2005 року, згідно якого прийнято до складу членів СФГ «Сатурн» ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , статуту СФГ «Сатурн», одноособово затвердженого засновником господарства ОСОБА_8 21.01.2005 року та зареєстрованого 26.01.2005 року, згідно якого членами господарства є ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Також суд не виклав у вироку показання самого обвинуваченого ОСОБА_8 і не надав їм будь-якої оцінки.

Колегія суддів вважає, що судом допущено суттєве порушення вимог ст. 374 КПК України, що також перешкодило йому ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, змінену і доповнену апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає передчасними.

В ході нового судового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, ретельно проаналізувати надані сторонами докази і дати їм належну оцінку в судовому рішенні, також дослідити доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі, і сторони захисту, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, та прийняти законне і обгрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Змінену і доповнену апеляційну скаргу прокурора Луганської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Біловодського районного суду Луганської області від 10.04.2018 року, яким ОСОБА_8 виправдано за ч.2 ст. 358, ч.2 ст. 364-1 КК України за відсутності події кримінального правопорушення та відсутності у діянні складу кримінального правопорушення скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3