н/п 1-кс/640/8155/18
"06" серпня 2018 р. м. Харків
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2018, у період часу з 22:20 до 22:40, ОСОБА_9 , знаходився у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , де проводив ремонтні роботи на замовлення потерпілої ОСОБА_10 , яка також знаходилась у приміщенні квартири. В ході спілкування, між ними виник конфлікт, щодо оплати виконаних ОСОБА_11 ремонтних робіт, в ході якого у ОСОБА_7 виник прямий умисел на розбійний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_9 здійснив напад на ОСОБА_10 , а саме схопив останню за одяг, в районі грудної клітини та відібрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung A3», висловлюючи при цьому вимогу передати йому грошові кошти. ОСОБА_10 , не виконала вимоги ОСОБА_7 та, чинячи спротив, нанесла останньому декілька ударів по корпусу та голові. ОСОБА_9 , з метою подолання спротиву ОСОБА_10 , продовжуючи висловлювати вимогу передати йому грошові кошти, штовхнув ОСОБА_10 на диван, узяв мотузку з тканини, яка знаходилась поблизу та обмотав її декілька разів навколо шиї ОСОБА_10 , почавши здавлювати дихальні шляхи останньої, тобто застосував насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після чого ОСОБА_9 заволодів належним ОСОБА_10 майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung A3», гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 170 гривень та банківські картки. Після чого, ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зник, обернувши майно ОСОБА_10 на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду ОСОБА_10 .
Крім того, 14.05.2018, у період часу з 22:20 до 22:40, ОСОБА_9 знаходився у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , де проводив ремонтні роботи на замовлення потерпілої ОСОБА_10 , яка також знаходилась у приміщенні квартири. В ході спілкування, між ними виник конфлікт, щодо оплати виконаних ОСОБА_11 ремонтних робіт, в ході якого у ОСОБА_7 виник прямий умисел на розбійний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_9 здійснив напад на ОСОБА_10 , а саме схопив останню за одяг, в районі грудної клітини та відібрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung A3», висловлюючи при цьому вимогу передати йому грошові кошти. ОСОБА_10 , не виконала вимоги ОСОБА_7 та чинячи спротив, нанесла останньому декілька ударів по корпусі та голові. В ході чого, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , з корисливих мотивів. З метою реалізації своїх злочинних дій спрямованих на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_10 на диван, узяв мотузку з тканини, яка знаходилась поблизу, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , свідомо допускаючи та бажаючи їх настання, обмотав її декілька разів навколо шиї ОСОБА_10 , почавши здавлювати дихальні шляхи останньої, та зав`язав мотузку навколо шиї останньої на декілька вузлів, в результаті чого настала смерть ОСОБА_10 .
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує, що під час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 23.05.2018, а також допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 04.07.2018, останній повідомив, що не вбивав ОСОБА_10 , а на місці вчинення злочину знаходилося ще двоє осіб, яких ОСОБА_9 назвати відмовився. Крім того, в ході подальшого досудового розслідування встановлено, що після вбивства ОСОБА_10 , з банківських карток останньої ще декілька разів знімалися грошові кошти, у тому числі й після затримання ОСОБА_7 .
Разом з цим, згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 531 від 06.07.2018, на мотузці, що знаходилась на шиї вбитої ОСОБА_10 , окрім клітин з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками крові підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , виявлено ДНК-профіль ще однієї невстановленої особи.
Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 07.07.2018, тобто вже після смерті ОСОБА_10 , право власності на житлове приміщення, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 та належало ОСОБА_10 , зареєстроване за іншою особою. При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 була вдовою, дітей та близьких родичей не мала.
Вказані обставини у своїй сукупності мають суттєве значення для даного кримінального провадження та підлягають перевірці шляхом проведення комплексу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, направлених на встановлення інших осіб, можливо причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень.
Крім того, у разі встановлення осіб, про яких зазначав підозрюваний ОСОБА_9 та які, зі слів останнього, також знаходилися на місці вчинення злочину, необхідно провести ряд додаткових судових експертиз та здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Сторона обвинувачення зазначає, що про вказані обставини, що можуть свідчити про причетність до даних кримінальних правопорушень інших осіб, підозрюваний ОСОБА_9 повідомив тільки у липні 2018 року, при цьому конкретно не називаючи даних осіб та не сприяючи органу досудового розслідування в їх пошуку, здійснити комплекс заходів, направлених на їх встановлення та подальшу перевірку до розслідуваних подій, раніше не видавалось за можливе з об`єктивних причин та через особливу складність даного кримінального провадження..
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
В судовому засіданні захисник не заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що продовження строку досудового розслідування буде доцільно для об`єктивного розслідування даного кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 16.05.2018, 16.05.2018 о 06:00 год. ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
16.05.2018 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
17.05.2018 ОСОБА_12 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство з корисливих мотивів.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2018 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2018.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2018 відносно ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 11.08.2018.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 15.05.2018; показаннями свідків ОСОБА_13 від 15.05.2018, ОСОБА_14 від 15.05.2018, ОСОБА_15 від 16.05.2018, які містяться в протоколах їх допитів відповідно; висновком судово-медичної експертизи № 10-12/1498-ДМ/18; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 531 від 06.07.2018; висновком судово-цитологічної експертизи 15№ 588-Дм/2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30.01.2003 вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).
На даний час завершити досудове розслідування не представляється можливим, у зв`язку з тим, що як зазначено у клопотанні сторони обвинувачення, про обставини, що можуть свідчити про причетність до даних кримінальних правопорушень інших осіб, підозрюваний ОСОБА_9 повідомив тільки у липні 2018 року, при цьому конкретно не називаючи даних осіб та не сприяючи органу досудового розслідування в їх пошуку, здійснити комплекс заходів, направлених на їх встановлення та подальшу перевірку до розслідуваних подій, раніше не видавалось за можливе з об`єктивних причин та через особливу складність даного кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що вимоги щодо проведення розслідування не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Іншими словами, державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події.
Крім того, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у підпункті «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною. З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.». При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав «…межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження.» (рішення: від 9 березня 2011 року у справі «Жупнік проти України», від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).
Так, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконанні в строк, передбачений ст. 219 КПК України. Доводи сторони обвинувачення про необхідність здійснити комплекс заходів, направлених на встановлення невідомих осіб, про яких повідомив підозрюваний ОСОБА_9 та подальшу перевірку їх причетності до розслідуваних подій, узгоджуються з наданими матеріалами.
Керуючись ст.ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого - задовольнити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1