Справа № 333/3933/17
Провадження № 1-кп/336/83/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001382 від 02.04.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає,зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.10.1997 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі. 28.09.1999 звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 19.07.1999 року;

-25.04.2002 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

-11.06.2003 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України повністю приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 25.04.2002 та встановлено строк 3 роки, 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частину приєднано за попереднім вироком та встановлено 4 роки позбавлення волі. 21.04.2006 звільнений від відбування покарання по відбуттю строку;

07.10.2008 Комунарським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. 17.02.2012 звільнений від відбування покарання по відбуттю строку,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 квітня 2017 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля вхідних дверей в приміщення під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи без розриву у часі, підійшов до ОСОБА_8 та за допомогою невстановленого під час досудового розслідування ножа, утримуючи його у правій руці, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, наніс останньому п`ятнадцять ударів ножем в область передньої поверхні тулуба, зовнішньої поверхні верхньої треті правого плеча, зовнішньої поверхні середньої треті лівого плеча, лівої вилочної області, нижньої губи зліва, підборіддя, долонної поверхності нігтьової фаланги першого пальця правої руки, задньої поверхності нижньої треті лівого передпліччя, спричинивши останньому відповідно висновку судово медичного експерта № 1211 від 03.05.2017 року: невеликі різані рани нижньої губи; підборіддя; верхньої частини грудної клітини; зовнішньої поверхності треті правого плеча; долонної поверхності нігтьової фаланги правого пальця правої кисті; зовнішньої поверхності серединної третини лівого плеча; задньої поверхності нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням глибоких слоїв шкіри та підшкірної клітковини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; одиночне, сліпе, не проникаюче поранення в порожнину черепа; колото різане поранення лівої вилочної області з пошкодженням лівої вилочної м`яз; мілких гілок виличної артерії; зовнішньої кісткової пластини лівої тім`яної кісті, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті; множинні, проникаючі, сліпі, колото різані поранення тулуба, в тому числі з пошкодженням внутрішніх органів: шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, верхнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, правого желудочка серця; шкірну колото різану рану в верхній частині лівої половини грудної клітини, по середньо ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, нижнього краю хрящової частини 4-го ребра, пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, перикарду, легеневої вени; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітки, по середню ключичній лінії з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, міжреберних м`язів шостого міжреберного проміжку, пристінкової плеври правої плевральної порожнини; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнини; шкірну колото різану рану в середній частині правої половини грудної клітини, по лінії розташування між передньою серединною и навколо грудинної лініями з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, хрящової частини 7-го ребра, пристінкової плеври правої плевральної порожнин; шкірну колото різану рану в верхній частині правої половини живота з пошкодженням підшкірної клітчатки, м`язів, черевини передньої черевної стінки; шкірну колото різану рану в верхній частині половини живота з пошкодженням підшкірної клітковини, м`язів, черевини передньої черевної стінки, великого сальника, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від яких настала смерть ОСОБА_8 на місті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочину винуватим себе визнав частково та пояснив, що не мав умислу на вбивство ОСОБА_8 .

Показав, що 01 квітня 2017 року, в суботу, приблизно о 15 чи 16 годині, зайшов у кафе «3 по 100», де знаходився до його закриття. Після закриття вказаного кафе проводив додому дівчину Настю, яка працювала барменом. Знаходячись на зупинці маршрутного транспорту зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , який запропонував обвинуваченому зайти до кафе. Обвинувачений та ОСОБА_10 зайшли у кафе, де знаходився потерпілий ОСОБА_8 , проте, станом 01.04.2017 року обвинувачений його не знав. У вказаному кафе знаходився також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_8 просив обвинуваченого купити йому алкогольні напої, останній відмовився. Згодом ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вийшли з кафе провести додому ОСОБА_12 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також вийшли з кафе та йшли слідом за ними. Обвинувачений зазначив, що увесь час на шляху до дому у який зайшли ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_8 ображав ОСОБА_7 , обвинувачений майже не розмовляв з потерпілим, намагаючись уникнути конфлікту. Підійшовши до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зайшли у під`їзд. Обвинувачений, з метою дізнатись у ОСОБА_13 скільки часу йому чекати останнього, також зайшов до під`їзду вказаного будинку, піднімаючись по сходах, відчув удар у потилицю. Повернувшись, обвинувачений помітив у потерпілого ОСОБА_8 ніж та вирішив його відібрати. Обвинувачений наніс декілька ударів ножем у живіт потерпілого, після чого останній вийшов з під`їзду, здійснив декілька кроків та впав. ОСОБА_7 вийшов з під`їзду та через декілька хвилин зустрів ОСОБА_13 , якому повідомив, що ОСОБА_8 спить. Обвинувачений та ОСОБА_13 попрямували до магазину «АТБ», проте, невідомі особи здійснили на них напад, застосувавши газовий балончик. Після вищевказаного обвинувачений пішов до знайомого у район «Піски» у м. Запоріжжі, по дорозі, на мосту викинув куртку, біля водойми викинув ніж. Прийшовши до друга, не розповів йому про вбивство ОСОБА_8 .

У вчиненому злочині розкаюється, водночас, вважає, що 01.04.2017 року конфлікт відбувся з вини потерпілого, який був агресивно налаштований, провокував обвинуваченого, в руці у потерпілого знаходився ніж, що було розцінено ОСОБА_7 як реальна загроза для життя.

Цивільний позов ОСОБА_14 про відшкодування заподіяної злочином моральної та матеріальної шкоди обвинувачений не визнав.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.
Потерпіла ОСОБА_14 у судовому засіданні дала показання, за змістом яких ОСОБА_8 був її рідним братом, неодноразово був засуджений за вчинення крадіжок, часто вживав алкогольні напої та наркотичні засоби. Про обставини загибелі рідного брата потерпілій нічого не відомо, про смерть брата їй повідомили сусіди.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 повідомила суду, що про обставини загибелі ОСОБА_8 , який був її сином нічого не знає. ОСОБА_8 працював у приватних осіб неофіційно та сезонно, мав три судимості за вчинення крадіжок, звільнився з місця відбування покарання три роки тому, проживав спільно з матір`ю, перебував на її утриманні.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що 01.04.2017 року перебував разом з ОСОБА_12 у кафе біля ринку «Олександрівський» до закриття кафе. Згодом вони перейшли у інше кафе у якому до них приєднався ОСОБА_13 . ОСОБА_7 серед відвідувачів не пам`ятає. З кафе ОСОБА_11 вийшов разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в напрямку дому ОСОБА_12 , за ними йшли особи, яких він не пам`ятає. Заходячи у під`їзд ОСОБА_11 бачив, що хтось також намагався увійти, проте не пам`ятає дану особу. Приблизно до 4 години ранку перебував у квартирі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пішов раніше. Вийшовши з під`їзду, ОСОБА_11 нічого не помітив та попрямував додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 01.04.2017 року ввечері у суботу зайшов у кафе забрати додому свого родича ОСОБА_12 . У кафе за столиком розпивали алкогольні напої ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх знайомий ОСОБА_16 , особу якого не встановлено, за іншим столиком сидів ОСОБА_8 один. ОСОБА_7 також був у кафе та вживав спиртні напої. Оскільки ОСОБА_12 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння він з ОСОБА_11 взяли ОСОБА_12 під руки та повели додому, за ними пішли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_13 зазначив, що разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зайшли у під`їзд будинку, де проживає останній та піднялись на четвертий поверх у квартиру, у якій ОСОБА_13 перебував приблизно 30-50 хв. Заходячи у під`їзд, бачив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 біля торця будинку. Виходячи з під`їзду, свідок ОСОБА_13 помітив, що хтось лежить, проте не надав цьому вагомого значення та не впізнав особу. У цей же час зустрів ОСОБА_7 , який повідомив йому, що ОСОБА_8 спить, помітив у обвинуваченого подряпину на щоці, якої не було під час перебування останніх у кафе. Пройшовши декілька метрів на ОСОБА_13 здійснили напад невідомі особи, внаслідок чого він втратив свідомість на невизначений час. Прийшовши до тями ОСОБА_13 пішов додому, у вівторок був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що 01.04.2017 року він, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 прямували до кафе по вул. Малиновського у м. Запоріжжі, зустріли знайомого ОСОБА_17 , особу якого не встановлено. В кафе бачив ОСОБА_8 з його знайомим, які вживали алкогольні напої. Події, які відбувались у кафе свідок ОСОБА_12 в деталях не пам"ятає, оскільки вживав алкогольні напої, також не пам"ятає чи був присутній у кафе ОСОБА_7 . Згодом, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повели його додому, де залишились на деякий час, першим житло ОСОБА_12 залишив ОСОБА_13 , приблизно через годину ОСОБА_11 . Про вбивство ОСОБА_8 дізнався зранку наступного дня.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.04.2017 року з ілюстраційними таблицями до нього та стенограмою, була оглянута територія, яка розташована біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 . Під час якого, з правої сторони від входу до під`їзду , було виявлено труп невідомої особи чоловічої статі. При візуальному огляді трупа в даних умовах огляду, в правій руці трупа невідомої особи чоловічої статі виявлено ніж, який, в подальшому, було вилучено з руки для детального огляду. Ніж цільнометалевий, клинок та лезо складають одне ціле. Клинок довжиною 120 мм, шириною 19 мм, товщиною 2 мм. На клинку ножа маркувальні позначення відсутні. На лівій та правій стороні клинка маються нашарування РБК. Сходження леза та обушку клинку утворює вістріє клинка, що має напівкруглу (овальну) форму., руків`я металеве, довжиною 110мм, шириною 17 мм, товщиною 6 мм. На правій поверхні руків`я мається літерне позначення «Нерж». З обох сторін мається гравірований малюнок та нашарування РБК. Біля ніг трупа виявлено зв`язку ключів у кількості 3 штук, брелок та брелок від під`їзду (а.с. 111- 132, т.2).

Як вбачається з протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 03.04.2017 року в приміщенні Запорізького бюро СМЕ, на момент огляду на трупі одягнена куртка чорного кольору, светр, футболка з довгим рукавом, брюки світло сірого кольору, гамаші чорного кольору, труси, черевики, носки чорного кольору. При знятті футболки з трупу, з передньої частини тулубу випав один недопалок цигарки з фільтром жовтого кольору зі слідами речовини бурого кольору. Труп чоловічої статі, правильної статури, довжиною 175 см. Волосиста частина голови, лице, передня поверхня тулубу та верхні кінцівки з наслоєнням речовини бурого кольору, де виявлено 10 (десять) пошкоджень: на передній поверхні тулубу, в проекції тіла грудної клітки мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1 см, з рівними краями; на лівій половині грудної клітки в проекції 4- го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення та гострокутніми кінцями; на передній поверхні тулуба, в середній частині лівої грудної клітки на рівні 4-го ребра, мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною 1,5 см, з рівними неосадненими краями; на передній поверхні тулубу, в середній частині правої половини грудної клітини, на рівні шостого міжреберного проміжку, мається рана веретенообразної форми, горизонтального направлення довжиною 1,5 см, з рівними неосадненими краями та гострокутними кінцями; в середній частині правої половині грудної клітини, в проекції 7-го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1,5 см; в середній частині правої грудної клітини в проекції 7-го ребра мається рана веретенообразної форми, вертикального направлення, довжиною близько 1,5 см з рівними краями неосадненими; в передній частини правої половини живота, мається рана, довжиною близько 1,5 см, з рівними не осадненими краями, гострокутними краями; в верхній частині лівої половини живота мається аналогічна рана; аналогічна рана мається в верхній треті правого плеча, глибиною до 0,2 см; така сама рана мається на зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча, глибиною до 0,5 см. Крім того, після видалення з тіла положень речовини бурого кольору було виявлено ще 5 (п`ять) тілесних ушкоджень, а саме в області скроні (лівого), в області нижньої губи, в області підборіддя, на ладанній поверхні нігтьової фаланги першого пальця, в області задньої поверхні нижній треті лівого передпліччя. Після огляду були зроблені змиви з правої та лівої кисті трупу, які упаковані до двох різних паперових згортків. Крім того, в ході огляду трупу вилучені вільні кінці нігтьових пластин, зразки волосся з п`яти областей голови, які упаковано до одного паперового конверту (а.с. 136-140, т. 2).
Висновком експерта № 260 від 19.05.2017 року (а.с. 178-180, т. 2) встановлено, що при судово цитологічному дослідженні зрізів нігтьових пластин та змивів на марлі з обох рук трупу ОСОБА_8 , знайдена кров людини, статева приналежність якої не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах збережених клітин крові і придатних для заліку епітеліоцитів. При встановленні групової приналежності знайденої крові виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити її походження, з урахуванням осіб у справі, від особи з групою АВ з супутнім антигеном Н, як у потерпілого трупа ОСОБА_8 , домішка крові гр. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 не виключається, при наявності у останніх тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК дслідження.

Висновком експерта № 236/к від 05.07.2017 року (а.с.214- 226 т. 2) встановлено, що при експертизі трупу були наявні множинні ушкодження, з яких сім шкірних ран на передній поверхні тулубу були проникаючі (рани № 2-8 відповідно первинної експертизи). Шкірна рана № 2 у верхній частині лівої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 140 см від подошвової поверхні, в 5 см вліво від передньої серединної лінії, на рівні 4-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо і горизонтально; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, верхній край хрящової частини 4-го ребра, пристінкова плевра,серцева сорочка, правий шлуночок серця; рановий канал закінчується у порожнині правового шлуночка серця. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 15 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,8 мм, подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани подовжується направленим донизу і декілька вліво, додатковим розрізом, довжиною 1,5 мм, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені, стінки рани гладкі, практично відвисні. Шкірна рана № 3 у верхній частині лівої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 138 см від подошвової поверхні, в 6 см вліво від передньої серединної лінії, на рівні 4-го ребра, вертикального напрямку,з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад, зліва направо і горизонтально; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, нижній край хрящової час тини 4-го ребра, пристінкова плевра, серцева сорочка, легенева вена; рановий канал закінчується у порожнині легеневої вени. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, на протязі 7 мм декілька відхилений вліво, кінець подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені, стінки рани гладкі, права декілька скошена, ліва - незначно підрита. Шкірна рана № 4 у середній частині правої половини грудної клітки, по середній ключичній лінії, в 133 см від подошвової поверхні, в 6 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 6-го міжреберного проміжку, горизонтального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, міжреберні м`язи 6-го міжреберного проміжку, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 13 мм. Правий кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Лівий кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 5 у середній частині правої половини грудної клітки, по навколо грудинній лінії , в 130 см від подошвової поверхні, в 3 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 7-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, хрящова частини 7-го ребра, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,8 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька підритих ребер. Нижній кінець рани подовжується направленим донизу і декілька вліво, додатковим розрізом, довжиною 3 см, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 6 у середній частині правої половини грудної клітки, по лінії між передньою серединною і навколо грудинною лініями, в 130 см від подошвової поверхні, в 2 см вправо від передньої серединної лінії, на рівні 7-го ребра, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гостроктуними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 3 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, хрящова частина 7-го ребра, пристінкова плевра, рановий канал закінчується у правій плевральній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області правої половини грудної клітки встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 1 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька підритих ребер. Нижній кінець рани гострокутний, подовжується в глибину у вигляді відвісного гострого ребра; в 1 мм від нижнього кінця, по лівому краю мається розріз, направлений вліво, довжиною 2,5 мм. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 7 у верхній частині правої половини животу, по середній ключичній лінії, в 120 см від подошвової поверхні, в 6 см вправо від передньої серединної лінії, незначно нижче реберної дуги, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і горизонтально; глибина ранового каналу близько 4 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, очеревина передньої черевної стінки, рановий канал закінчується у черевній порожнині. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини правої половини животу встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 18 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, подовжується у глибину у вигляді декілька скошених у просвіт ребер, від кутів кінця відходять розриви довжиною по 0,3 мм. Нижній кінець рани подовжується направленим вліво, додатковим розрізом, довжиною 5мм; кінець його близький до гострокутного, подовжується в глибину у вигляді відвісного ребра. Краї рани рівні, добре зіставні; вимовитися о наявності осадження по краях не мається можливим внаслідок повної відсутності епідермісу на шкурному клапті. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Шкірна рана № 8 у верхній частині лівої половини животу, в 120 см від подошвової поверхні, в 2 см вліво від передньої серединної лінії, вертикального напрямку, з рівними неосадненними краями і гострокутними кінцями, у просвіті рани наявна частина великого сальнику, рана продовжується у рановий канал; напрямок ранового каналу спереду назад і незначно зверху донизу; глибина ранового каналу близько 8 см; по ходу ранового каналу ушкоджені підшкірна клітковина, м`язи, очеревина передньої черевної стінки, великий сальник, рановий канал закінчується у клітковині великого сальнику. При медико-криміналістичній експертизі клаптя шкіри з області верхньої частини лівої половини животу встановлено, що рана прямолінійної форми, довжиною при зведених краях 19 мм. Верхній кінець рани П-подібний, шириною 0,9 мм, з більш вираженим лівим кутом, який подовжується розривом, довжиною 0,5 мм; кінець подовжується у глибину у вигляді відвісних ребер. Нижній кінець рани подовжується додатковим розрізом, довжиною 2,5мм, кінець його гострокутний, подовжується в глибину у вигляді скошеного гострого ребра; в 1,5 мм від нижнього кінця, по лівому краю знайдений розріз, довжиною 10 мм. Краї рани рівні, добре зіставні, не осаджені. Стінки рани гладкі, практично відвісні. Підозрюваний ОСОБА_7 допомогою статистів показав, що зайшов у під`їзд, де зазначив, що він стояв на першій сходинці, а потерпілий стояв у дверному пройомі тамбура. В процесі боротьби, він забрав у ОСОБА_8 ніж та тримав його у правій руці, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз; пам`ятає, як він наносив три останні удари наносив удари, знизу догори, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз; при цьому тримав потерпілого рукою за шию, нахиляючи до себе в момент спричинення ударів; коли він виймав ніж з ран, то траєкторії не змінював і показав, що виймав ніж з чиненням тиску лезом донизу; він не бачив, куди саме приходились удари, оскільки стояв майже впритул до потерпілого. Відповідно даних, отриманих під час проведення слідчого експерименту, відстань від подошвових поверхонь стоп до уявних «вхідних ран» склала до 105 см. Шість з семи ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , 1970 року народження були нанесені шляхом занурення в передню поверхню тулубу клинка ножа, площина якого була направлена вертикально (відносно вертикальної осі тіла), обух направлений вверх, а лезо вниз (відносно розташування на трупі). Вилучення клинка з тіла відбувалося з нахилом в бік нижньої його поверхні. Таким чином, при співставленні даних експертизи трупа і даних слідчого експерименту встановлено часткове співпадання в кількості ран, практично повні співпадіння до локалізації і механізму утворення ран. Розбіжність в кількості ран, несуттєва розбіжність в механізмі утворення ран може бути пояснена взаємним розташуванням. Нанесення ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , 1970 року народження за обставин та умов, вказаних підозрюваним ОСОБА_7 за умов та обставин, зазначених під час його допиту у якості свідка від 06.04.2017 року, а також під час проведеного за його участю слідчого експерименту від 07.04.2017 року, а саме при зануренні клинка ножа, який утримувався правою рукою нижнім хватом, в передню поверхню тулубу в напрямку спереду назад і знизу доверху, знаходячись на сходинку вище потерпілого, тримаючи його рукою за шию і нахиляючи до себе в момент спричинення ударів - не виключається.

Висновком експерта № 1211 від 03.05.2017 року (а.с.229-238 т. 2) встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок множинних, проникаючих, сліпих, колото-різаних поранень тулуба з пошкодженням внутрішніх органів, що підтверджується виявленням шкірних колото-різаних ран передньої поверхні тулуба, що продовжуються в ранові канали по ходу яких пошкоджені підшкірна клітковина, м`язи, міжреберні м`язи, ребра, пристінкові плеври плевральних порожнин, серцева сорочка (перикард), серце, легенева вена, очеревина передньої черевної стінки, великий сальник; наявністю крові в правій плевральній порожнині об`ємом близько 300 мл, в лівій плевральній порожнині об`ємом близько 1700 мл, в порожнині навколосерцевої сорочки об`ємом 150 мл, в черевній порожнині об`ємом близько 300 мл, запустіванням порожнин серця и великих судин, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів. Судячи з характеру та вираженості трупних явищ, з урахуванням причини смерті, умов знаходження трупа до розтину, даних спектрофогометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока, вилученої на місці виявлення трупа можна зробити висновок, що з часу настання смерті і до початку проведення експертизи трупа ОСОБА_8 в морзі пройшло не менше доби. Враховуючи ознаки масивної крововтрати, після отриманих множинних, проникаючих, сліпих, колото-різаних поранень тулуба з пошкодженням внутрішніх органів малоймовірна можливість здійснювати активні дії, в тому числі самостійно пересуватися, кричати, кликати на допомогу. Умови, в яких знаходився труп зазначаються в протоколі огляду місця події, ознак, які могли б вказувати на переміщення трупа до початку огляду місця події не встановлено. При судово-токсикологічній експертизи крові, сечі і частин внутрішніх органів: головного мозку, легенів, шлунку і кишечника з вмістом, печінки з жовчним міхуром, нирок трупа ОСОБА_8 :

-в крові та сечі виявлено: етиловий спирт в концентрації в крові 3,3 проміле, в сечі 3, 9 проміле; не виявлено: метилового, пропилових, бутилових, амілових спиртів;

-не виявлено в головного мозку, в легенях, у шлунку та кишечнику з вмістом, в печінці з жовчним міхуром, в нирках: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотназіна, похідних 1,4-бензодназепіна, похідних піразолону, ноксирону, имизину, морфіну, кодеїну, діоніна, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гиосциамина, скополамина, кокаїну, пахікарпіна, анабазіна, нікотину, кофеїну, фінацетіна, парацетамолу, ефедрину, ефедрону, димедролу, похідних саліцилової і бензойної кислот. Зазначена концентрація етилового алкоголю в крові за життя могла відповідати стану алкогольного сп`яніння сильному ступені. Довжина тіла трупа ОСОБА_8 175 см. При судово-імунологічній експертизі встановлено: «Кров трупа ОСОБА_8 належить до групи АВ ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н.

Висновком експерта № 863-д від 07.04.2017 року (а.с.242-243 т. 2) встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_7 утворилися не менш ніж від 9-ти травматичних дій. Виникнення вищевказаних пошкоджень у громадянина ОСОБА_7 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень у громадянина ОСОБА_7 внаслідок падіння не представляється можливим.

Висновком експерта № 862 від 07.04.2017 року (а.с. 3-4 т. 3) встановлено, що синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці з переходом на виличну ділянку, в тім"яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся, на правому плечі, садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кисті, в тім"яній ділянці посередині, в тім"яній ділянці справа, в лобній ділянці справа у гр. ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення синця на правому плечі в межах 5-7 діб на момент огляду; синці на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці, в тім"яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся в межах 2-3 діб на момент огляду; решта тілесних ушкоджень в межах 5-7 діб на момент огляду.

Відповідно до висновку експерта № 353 від 05.07.2017 року (а.с. 77 -82, т. 4), на вирішення якого поставлено питання- "чи могли ушкодження, виявлені на представлених для дослідження лоскутах шкіри трупа ОСОБА_8 , утворитись від дії ножа зображеного на макеті, власноручно підозрюваним ОСОБА_7 .?", рани №№2-3 на клапті шкіри з області лівої половини грудної клітини (умовно клапоть шкіри № 1) від тупа ОСОБА_8 утворилися від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рани №№4-6 на клапті шкіри з області правої половини передньої поверхні грудної клітини (умовно клапоть шкіри № 2) утворилися від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана №7 на клапті шкіри з області верхньої частини правої половини живота (умовно клапоть шкіри № 3) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана № 8 на клапті шкіри з області верхньої частини живота (умовно клапоть шкіри № 4) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Рана № 11 на клапті шкіри зі скроневої області (умовно клапоть шкіри № 5) утворилася від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Найбільша ширина частини, що занурилась склала близько 7-23 мм (за різними ранами). Виходячи з морфологічних особливостей і метричних характеристик зображеного на ескізі ножа, що являє собою предмет, який володіє колюче-ріжучими власитивостями, а також, беручи до уваги поліморфізм досліджених ран та особливості інтерпретації умовних графічних зображень предметів (ескізів), можливість утворення досліджених ран на клаптях шкіри від дії клинка ножа, зображеного на ескізі, - не виключається.

Згідно з висновком судово психіатричного експерта № 282 від 15.05.2017 року (а.с. 88-96, т. 4) під час скоєння вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 не виявляв ознак стану вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості та будь-якого особливого стану , який би порушував свідомість та міг би розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання. Всі його дії були цілеспрямованими та послідовними. Ситуація розвивалась поступово, не була суб`єктивно безвихідною, ознак постафектної астенії не виявлено. У момент скоєння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_7 у будь-якому особливому емоційному стані (фізіологічний афект або інший емоційний стан: стрес, фрустрація, образа, гнів, ревнощі тощо), який здійснював суттєвий вплив на його поведінку та мав юридичне значення не перебував. У підозрюваного ОСОБА_7 не виявлено індивідуально-психологічних особливостей, які впливають на об`єктивність його показань (схильності до підвищеної навіюваності, брехливості, хитрості). Загиблий ОСОБА_8 своїми діями (психологічним тиском або залякуванням) не міг спричинити (спровокувати) виникнення у підозрюваного ОСОБА_7 стану сильного душевного хвилювання, бо підозрюваний знаходився у стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості ОСОБА_7 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується. ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади, внаслідок сполученого вживання психоактивних речовин (алкоголь, канабіоїди, опіоїди), синдром залежності від алкоголю. У період здійснення інкримінованого йому злочину тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. В матеріалах справи та згідно бесіди з підекспертним відсутні відомості про короткочасну або тривалу втрату пам`яті у підозрюваного ОСОБА_7 у проміжок часу з 18.00 год. 02.04.2017 року до 10.00 год. 06.04.2017 року з моменту вчинення кримінального правопорушення (злочину) до моменту взяття підозрюваного ОСОБА_7 під варту. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, на що вказує: вживання спиртних напоїв, адекватний мовний контакт, цілеспрямованість дій, відсутність галюцінаторно-маячних хвилювань, орієнтування у навколишньому, збереженість пам`яті на період правопорушень, поступовий вихід зі стану сп`яніння. Отже, він міг усвідомлювати фактичний характер та соціальну небезпеку своїх дій і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними.

В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 07 квітня 2017 року, дослідженого в судовому засіданні, обвинувачений, визнаючи свою вину в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, докладно розповів про обставини вчинення злочину, продемонстрував послідовність злочинних дій та продемонстрував механізм завдання потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема зазначив, що спочатку він намагався вибити ніж з рук ОСОБА_8 , наносячи удари руками по кисті. В процесі боротьби, він забрав у ОСОБА_8 ніж та тримав його у правій руці, нижнім хватом, обушком вверх, лезом вниз, виймаючи ніж з ран, траєкторії не змінював. Перший удар наніс знизу догори, в нижню половину тулуба, в область живота. Всі інші удари наносив таким самим способом як і перший. Куди саме прийшлись удари він не бачив, зазначив, що пам`ятає, як тримав потерпілого рукою за шию, нахиляючи до себе в момент спричинення ударів, але допускає той факт, що він міг тримати його за шию з самого початку. На запитання обвинуваченому, чи міг він зупинитись після першого удару, ОСОБА_7 зазначив, що не міг, оскільки він перестав контролювати свої дії, почав наносити удари з метою недопущення нанесення ударів йому. На питання обвинуваченому, куди після нанесення ударів ножем пішов потерпілий, обвинувачений вказав рукою в ліву сторону під`їзду № 4, а ОСОБА_7 пішов прямо, на майданчик, де він залишився чекати знайомого. Де саме зупинився потерпілий, обвинувачений не сказав, оскільки перестав за ним спостерігати тільки чув як він хрипить. Після нанесення ударів ОСОБА_7 сховав ніж у сумку, яка була при ньому, на ножі слідів крові не було, обвинувачений зазначив, що ніж та куртку він викинув на Миколаєвському містку ( а.с. 108, т. 4).

Відповідно до вимог статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_7 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Відповідно до статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 87 Кримінального процесуального кодексу України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог статей 85, 86 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 324, статті 368 Кримінального процесуального кодексу України, суд, вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченого ознак злочину та якою статтею кримінального закону це діяння має кваліфікуватися, для визначення умислу, а також для відмежування конкретного діяння проти життя чи здоров`я особи від суміжного, при дослідженні доказів виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень (сила удару, його спрямованість, тощо), поведінку винного і потерпілого, яка передувала злочину, природу їх взаємин, причини припинення злочинних дій, поведінку винної особи після злочину.

В ході судового розгляду колегія суддів відповідно до статті 22 частини 6 Кримінального процесуального кодексу України, пункту 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункту 23 рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України № 2» сприяла кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, досліджені письмові докази, відеодокази, висновки експертиз, надані стороною обвинувачення. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Аналізуючи доводи ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений фактично стверджує щодо наявності у його діях ознак злочину, передбаченого статтею 118 Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Згідно зі статтею 36 Кримиінального кодексу України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Хоча обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив умисел на спричинення смерті потерпілому, зазначивши, що не бажав смерті потерпілому та діяв з перевищенням меж необхідної оборони, в ході судового розгляду вказані пояснення спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні. Зокрема, кількістю та локалізацією ударів ножем, нанесених обвинуваченим потерпілому, а також та обставина, що у руці потерпілого ОСОБА_8 був знайдений ніж, який не відповідає опису знаряддя вбивства відповідно до висновків експертів № 236/к від 05.07.2017 року (а.с.214- 226 т. 2) та № 353 від 05.07.2017 року (а.с. 77 -82, т. 4).

Колегією суддів також враховано наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме, синець на правому плечі садна в щічній ділянці зліва, на тильній поверхні правої кисті, в тім"яній ділянці посередині, в тім"яній ділянці справа, в лобній ділянці справа, які згідно з висновком експерта № 862 від 07.04.2017 року утворились від дії тупих предметів в межах 5-7 діб на момент огляду, тобто станом на момент вчинення інкриміновоного обвинуваченому злочину, та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. При цьому, давність утворення синців на верхній повіці лівого ока, в лівій щічній ділянці, в тім"яній ділянці посередині, ближче до лінії зросту волосся в межах 2-3 діб на момент огляду.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_7 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Отже, вважати, що обвинувачений, завдаючи потерпілому ударів ножем, перебував у стані необхідної оборони, про що йдеться у доводах останнього, немає підстав.

Умисне вбивство розглядається як вчинене з непрямим умислом коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Умисно завдаючи шкоду потерпілому, винний не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка фактично настає.

Виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину та локалізацію поранень, колегія суддів дійшла до висновку, що їх не можна вважати такими, що були вчинені в межах необхідної оборони або з перевищенням її меж.

Проаналізувавши викладені по даному кримінальному провадженню докази та оцінивши їх в сукупності, колегія суддів визнає необґрунтованими ствердження обвинуваченого про часткове визнання у судовому засіданні ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються доказами викладеними у вироку, які об`єктивно узгоджуються з обставинами справи та підтверджують обсяг пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення саме за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України. Ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України та відповідають вимогам щодо їх збирання та оформлення.

Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а часткове визнання своєї вини самим обвинуваченим суд розцінює як обрану форму захисту.

Про умисел обвинуваченого на вчинення вбивства свідчить також поведінка ОСОБА_7 одразу після скоєння злочину, а саме, залишення потерпілого в безпорадному стані з небезпекою для життя після нанесення ударів ножем в область передньої поверхні тулуба, зовнішньої поверхні верхньої треті правого плеча, зовнішньої поверхні середньої треті лівого плеча, лівої вилочної області, нижньої губи зліва, підборіддя, долонної поверхності нігтьової фаланги першого пальця правої руки, задньої поверхності нижньої треті лівого передпліччя.

Водночас, висновок експерта № 6-162 від 25.05.2017 року (а.с. 186-189, т. 2), висновок експерта № 6-164 від 26.05.2017 року (а.с.193-196 т. 2), висновок експерта № 6-163 від 25.05.2017 року (а.с.200-203 т. 2), висновок експерта № 6-148 від 17.05.2017 року (а.с.207-211 т. 2), висновком експерта № 261 від 04.05.2017 року (а.с. 20-22, т. 3) висновок експерта № 847 від 10.04.2017 року (а.с. 28, т. 3), висновок експерта № 263 від 04.05.2017 року (а.с. 55-56, т. 3), висновок експерта № 262 від 04.05.2017 року (а.с. 70-71, т. 3), висновок експерта № 264 від 04.05.2017 року (а.с. 91-92, т. 3), висновок експерта № 983 від 27.04.2017 року (а.с. 98, т. 3), висновок експерта № 1-393 від 10.04.2017 року (а.с. 107-118, т. 3), висновок експерта № 1-455 від 24.04.2017 року (а.с. 126-131, т. 3), висновок експерта № 1-591 від 12.06.2017 року (а.с. 139-142, т. 3), висновок експерта № 1-563 від 31.05.2017 року (а.с. 164-167, т. 3), висновок експерта № 336 від 16.06.2017 року (а.с. 175-176, т. 3), висновок експерта № 335 від 14.06.2017 року (а.с. 184-185, т. 3), висновок експерта № 932 від 04.05.2017 року (а.с. 193-195, т. 3), висновок експерта № 938 від 18.05.2017 року (а.с. 202-205, т. 3), висновок експерта № 267 від 17.05.2017 року (а.с. 213-215, т. 3), висновок експерта № 934 від 10.05.2017 року (а.с. 222-225, т. 3), висновок експерта № 266 від 04.05.2017 року (а.с. 232-233, т. 3), висновок експерта № 939 від 18.05.2017 року (а.с. 240-241, т. 3), висновок експерта № 265 від 10.05.2017 року (а.с. 248-249, т. 3), висновок експерта № 942 від 15.05.2017 року (а.с. 7, т. 4), висновок експерта № 940 від 15.05.2017 року (а.с. 14, т. 4), висновок експерта № 936 від 18.05.2017 року (а.с. 21-22, т. 4), висновок експерта № 933 від 15.05.2017 року (а.с. 29-32, т. 4), висновок експерта № 941 від 17.05.2017 року (а.с. 39-40, т. 4), висновок експерта № 937 від 18.05.2017 року (а.с. 48-51, т. 4), висновок експерта № 334 від 14.06.2017 року (а.с. 68-71, т. 4), які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, не можуть бути покладені колегією суддів в основу вироку, оскільки не підтверджуть та не спростовують обставин даного кримінального провадження, відтак не мають жодного доказового значення у даній справі.

Обставин, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Як обтяжуючу відповідальність обставину суд враховує рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що оспорюється обвинуваченим, проте, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив факт вживання ОСОБА_7 алкогольних напоїв у приміщенні кафе по вул. Малиновського у м. Запоріжжі 01.04.2017 року.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені за результатами проведення судово психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 88-96, т. 4), згідно яких у період здійснення інкримінованого йому злочину тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності обвинувачений не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації.

Згідно з положеннями статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Суди у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 Кримінального кодексу України, за змістом якої метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами, відповідно до яких, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо). Одночасно колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, вину у фактично вчиненому злочині визнав частково. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з його реальним відбуттям, оскільки обґрунтованих підстав для застосування статей 69, 75 Кримінального кодексу України судом не встановлено.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, за переконанням колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 18 952, 52 грн., та моральної шкоди у розмірі 250 000, 00 грн. завданої злочином, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

До складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В судовому засіданні ОСОБА_7 заявлений цивільний позов не визнав.

Згідно з частиною 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог частини 1 статті 61 Кримінального процесуального кодексу України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
У відповідності до вимог статей 127, 128, 129 Кримінального процесуального кодексу України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Свої позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди потерпіла ОСОБА_14 обґрунтувала тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю її рідного молодшого брата потерпілій була заподіяна значна майнова шкода, загальний розмір якої складає 18 952, 52 грн. Зазначена майнова шкода складається з наступних витрат:
-добровільне благодійне пожертвування в Бюро судово-медичної експертизи в розмірі 550, 00 грн.;
-оплата послуг Бюро судово-медичної експертизи за часткове бальзамування в розмірі 523, 57 грн. і підготовки тіла до поховання в розмірі 223, 20 грн.;
-оплата послуг СКП «Запорізька ритуальна служба» за копку, прибирання, декор та оформлення могили в розмірі 1515, 15 грн.;
-оплата ритуальних послуг СКП «Запорізька ритуальна служба» в розмірі 10 206, 00 грн.;
-на поминальний обід в день похорону в розмірі 2 568, 60 грн. і на поминальний обід на сорок днів в розмірі 3 366, 00 грн.
Як передбачено статтею 1201 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.
Приймаючи до уваги те, що протиправні дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 , знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для ОСОБА_14 у виді заподіяння шкоди, суд вважає, що останній зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану потерпілій у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .
Як визначено статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 193 від 19.11.2003 року, зареєстрованого у Міністрестві юстиції України 08.09.2004 року за № 1111/9710, затверджено необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, до яких не входять поминальний обід та інші витрати, не пов`язані з безпосереднім похованням померлого.
Згідно наданих потерпілою копій фіскальних чеків від 04.04.2017 року та копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 2570 від 05.04.2017 року, копією фіскального чеку від 05.04.2017 року, виданих Бюро судово-медичної експертизи та СКП «Запорізька ритуальна служба», підготовка тіла до поховання становила 223,20 грн., часткове бальзамування становила 523, 57 грн., послуги за копку,прибирання, декор та оформлення могили становили 1517, 15 грн.
За таких обставин, суд частково задовольняє позов про відшкодування матеріальної шкоди та вважає за доцільно стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 витрати на поховання ОСОБА_8 , які безпосередньо пов`язані з його захороненням, у розмірі 2 263 грн. 92 коп., передбачених законом підстав для стягнення витрат на поминальний обід в день похорону в розмірі 2 568, 60 грн. та на поминальний обід на сорок днів в розмірі 3 366, 00 грн. колегія суддів не вбачає.
Водночас суд не приймає в якості належного та допустимого доказу на підтвердження понесених цивільним позивачем витрат за оплату ритуальних послуг у розмірі 10 206, 00 грн., долучений до матеріалів цивільного позову копію наряду-замовлення (а.с.103, т. 1), оскільки вказаний документ не містить доказів здійснення оплати ОСОБА_14 зазначених послуг.
Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого суми добровільного благодійного пожертвування, здійсненого ОСОБА_14 в Бюро судово-медичної експертизи в розмірі 550, 00 грн., суд зазначає, що зазначені витрати не є матеріальною шкодою, яка підлягає відшкодуванню відповідно до вимог чинного законодавства.
При вирішенні позову потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 250 000, 00 грн., суд виходить з наступного.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпіла обґрунтувала душевними стражданнями, пережитими нею у зв`язку із самим фактом загибелі її брата, смерть якого стала непоправимою втратою та горем, к для неї так і для її матері. Раптова смерть ОСОБА_8 , завдала сильних страждань та переживань, був порушений звичайний устрій їх з матір`ю життя, і наразі вони повинні докладати значних додаткових зусиль для її організації.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.
Зокрема, згідно з частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, у пункті 3 зазначеної постанови вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У пункті 9 вищевказаної постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини, на які посилається цивільний позивач в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що потерпілій внаслідок смерті брата завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених через невідворотність цієї втрати душевних стражданнях, що призводить до психологічної травми.
Відтак, враховуючи, що завдана цивільному позивачу моральна шкода безпосередньо пов`язана зі смертю її брата, коли життя є найбільш суттєвим благом для людини, розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачу можливості втрачену психологічну рівновагу відновити.
Разом з тим, колегія суддів враховує покази потерпілої ОСОБА_14 , що були надані у судовому засіданні, за змістом яких остання повідомила, що вони з ОСОБА_8 , перебуваючи у родинних відносинах проживали окремо та рідко спілкувались, з огляду на спосіб життя, який вів потерпілий.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням характеру і тривалості страждань потерпілої ОСОБА_14 , достовірності вимушених змін в життєвих обставинах потерпілої, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_14 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме:
-накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: п`ять ножів, зі столу у кімнаті № 2 (кухня), які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (злочину), для проведення подальших судових експертиз, щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження;
-накладено арешт на майно, яке вилучене на підставі наданої заяви свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: куртку чорного кольору; джинси синього кольору; черевики чорного кольору, які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (злочину), для проведення подальших судових експертиз, щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження;

-накладено арешт на майно, яке вилучене на підставі наданої заяви свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: куртку чорного кольору, з матеріалу схожого на шкіру; туфлі чорного кольору; джинси сірого кольору, які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення (злочину), для проведення подальших судових експертиз, щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає за необхідне скасувати арешт на вищевказане майно.
Водночас, суд зазначає, що в матеріалах даного кримінального провадження відсутні докази визнання вказаного вище майна речовими доказами, відтак, у суду відсутні підстави вирішувати їх долю.
Відповідно до статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно з частиною 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Обвинувачений був затриманий 06.04.2017 року, на досудовому розслідуванні йому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжений до 03.08.2018 року включно.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати з дня фактичного затримання.
З урахуванням положень статті 5, частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в редакції Закону із змінами, внесеними Законом від 26.11.2015 р. №838-VIIІ, та Законом від 18.05.2017 р. № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21.06.2017 року), суд вбачає підстави для зарахування ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.04.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

У строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 06 квітня 2017 року, при цьому період часу з 06 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня фактичного затримання 06 квітня 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 11 175, 18 гривень (одинадцять тисяч сто сімдесят п`ять гривень 18 коп.).

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 суму матеріальної шкоди завданої злочином у розмірі 2 263 грн. 92 коп. та суму моральної шкоди завданої злочином у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

В іншій частині цивільного позову ОСОБА_14 відмовити.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року на:
-майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: п`ять ножів, зі столу у кімнаті № 2 (кухня);
-майно, яке вилучене на підставі наданої заяви свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: куртку чорного кольору; джинси синього кольору; черевики чорного кольору;

-майно, яке вилучене на підставі наданої заяви свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: куртку чорного кольору, з матеріалу схожого на шкіру; туфлі чорного кольору; джинси сірого кольору.

Речовий доказ, а саме:

- сумку наплічну, яка запакована до картонної коробки опечатаної пояснювальними бирками та передана на відповідальне зберігання до камери схову Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судовго рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3