Провадження № 11-кп/792/307/18
Справа № 688/2884/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000590 від 17.10.2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 11.09.2001 року вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст.142, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільненого з місць позбавлення волі 08.02.2008 року по відбуттю строку покарання;

- 15.08.2008 року вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільненого з місць позбавлення волі 14.02.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 07.12.2015 року вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено ОСОБА_8 за попереднім вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_8 за даним вироком, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 05 лютого 2018 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 02.11.2015 року до 05.02.2018 року.

Зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 02 листопада 2015 року по 20 червня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено без змін - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (за проведення експертизи нафтопродуктів та паливо-мастильних матеріалів - 2119,68 грн. та судової молекулярно-генетичної експертизи - 22159,20) в сумі 24278 грн. 88 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 , маючи не зняті та не погашені судимості, у встановленому законом порядку, за вчинення корисливих злочинів із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на шлях виправлення не став та 17 жовтня 2015 року близько 18-ої години вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 за наступних обставин.

17 жовтня 2015 року близько 17-ої години ОСОБА_8 разом з співмешканкою ОСОБА_10 , з якою тимчасово проживав у АДРЕСА_2 , прийшли в будинок до ОСОБА_11 , який проживає по АДРЕСА_3 будинку ОСОБА_11 , разом з останнім, його матір`ю ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали спиртні напої. В процесі розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_8 дав ОСОБА_11 40 грн., щоб останній ще придбав самогону, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 вийшли з будинку. ОСОБА_11 велосипедом поїхав за самогоном, а ОСОБА_8 з ОСОБА_13 залишились біля будинку, курили. Через деякий час ОСОБА_8 під приводом того, що йде в туалет пішов в напрямку домогосподарства ОСОБА_14 , яке знаходиться по сусідству по АДРЕСА_4 . Зайшовши в будинок ОСОБА_14 , ОСОБА_8 побачив ОСОБА_9 , який був у нетверезому стані і відпочивав у кімнаті. Між ними, на побутовому грунті, через незначний привід раптово виник конфлікт, під час якого, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_9 один удар господарським ножем, який знаходився на стільці в кімнаті, в область передньої черевної стінки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно колото-різане поранення передньої черевної стінки, яке проникло в черевну порожнину із ушкодженням тонкого кишківника, поперечної ободової кишки, шлунково-ободової зв`язки, яке супроводжувалося масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею, що спричинило крововтрату, яке належить до тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці.

В подальшому ОСОБА_8 , з метою уникнення відповідальності за умисне вбивство та приховування слідів злочину, інсценував пожежу, підпаливши диван, на якому лежало тіло ОСОБА_9 та залишив будинок, повернувшись до будинку ОСОБА_11 , продовжував вживати спиртні напої.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю доказів та складу злочину.

Вирок вважає незаконним, при цьому посилається на невстановлення його вини у повному обсязі, відсутність прямих доказів зі сторони обвинувачення.

Вказує, що обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, так як в матеріалах справи відсутні докази та опис про вилучення речових доказів на підтвердження його винуватості у скоєнні злочину.

Зазначає, що не допитані належним чином свідки.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги його покази, а також покази свідків та потерпілих.

Посилається на неконкретне викладення в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, так як він не містить: чіткого опису обставин вчинення злочину, не вказано конкретних мотивів вчинення даного кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не погоджуючись із даним вироком, у поданій апеляційній скарзі просить вирок скасувати, а справу провадженням закрити за недоведеністю вини ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирок вважає незаконним, таким, що ухвалений з порушенням вимог матеріального та процесуального права, без врахування та об`єктивної оцінки доказів, та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, ні досудовим розслідуванням, ні в судовому засіданні не встановлено моменту настання смерті ОСОБА_9 , що ставить під сумнів причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому діяння.

Суд, посилаючись на висновки судово-біологічних експертиз, не звернув уваги на те, що дублянку та штани ОСОБА_8 було вилучено 02 та 04 листопада 2015 року при проведенні обшуку, однак, визнані речовими доказами лише 25.02.2016 року.

Зазначає що, всупереч вимогам закону, не були оглянуті вилучені речі ОСОБА_8 .

Вважає, що недопустимими доказами слід визнати і висновки судово-біологічної експертизи № 734 та № 736 від 08.02.2016 року, які зроблені на основі доказів, отриманих з порушенням суттєвих умов їх отримання.

Також, недопустимим слід визнати і протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 11.02.2016 року, де в якості понятого був залучений ОСОБА_16 , який був допитаний в даному кримінальному провадженні в якості свідка, що ставить під сумнів його об`єктивність та неупередженість.

Крім того, зазначає, що у ОСОБА_8 не було потреби заходити до будинку ОСОБА_17 , де на той час знаходився потерпілий, оскільки з останнім не був знайомий, а тому факт конфлікту на побутовому рівні з метою вчинення вбивства є надуманим.

Те, що потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння, позбавило його можливості вчиняти дії, що змушували б ОСОБА_8 вдаватись до застосування насильства з використанням ножа.

Безпідставними є посилання суду на покази свідків, оскільки останні тривалий час протягом дня вживали спиртні напої, що ставить під сумнів їх можливість адекватно сприймати навколишню обстановку.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, кожен свої зокрема, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що вони підлягають відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в судовому засіданні сам ОСОБА_8 не заперечував того, що 17.10.2015 року біля 17-ої години разом з ОСОБА_10 перебували у будинку ОСОБА_11 та вживали спиртні напої. Згодом виходили на вулицю. Зокрема, перебуваючи на вулиці, відходив від ОСОБА_13 в туалет. Тобто, обвинувачений не заперечив того, що він перебував у вказаному місці та у вказаний час неподалік будинку ОСОБА_14 , в якому був убитий ОСОБА_18 , а також того, що він зникав з поля зору осіб, з якими розпивав спиртні напої, але виклав свою версію розвитку подій.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний судом першої інстанції, показав, 17.10.2015 року до 14-ої години він знаходився в смт. Ярмолинці, де придбав пляшку горілки. Приїхавши в село Нове Село пішов до ОСОБА_11 , де застав ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та його матір, і вони всі разом розпили дану горілку. Після того, до них зайшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , останній дав гроші для ОСОБА_11 , щоб ще купив самогону. Він, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вийшли з будинку, ОСОБА_11 поїхав за горілкою, а вони з ОСОБА_8 знаходились біля будинку, курили. Знаходячись на вулиці, ОСОБА_8 сказав, що піде в туалет і відійшов за будинок і в яку сторону він пішов, не бачив. Через деякий час він зайшов в будинок і коли ОСОБА_11 повернувся з самогоном, то ОСОБА_8 ще не було, він зайшов пізніше. Після того, як було випите все спиртне ОСОБА_8 і ОСОБА_10 залишили будинок. Під час зустрічі з ОСОБА_8 у Ярмолинецькому відділі поліції, останній погрожував йому вбивством.

Даними показанями підтверджується те, що ОСОБА_8 відлучався на деякий час від будинку ОСОБА_11 та від компанії, з якою разом розпивали спиртні напої.

Свідок ОСОБА_11 також підтвердив, що 17.10.2015 року під час розпивання у його будинку спиртних напоїв, коли він їздив по горілку, то ОСОБА_8 , виходив на вулицю та вибував з його поля зору, а також те, що ОСОБА_14 цього ж вечора їм повідомляв про пожежу у будинку та знайдений в ньому труп ОСОБА_21 .

Даними протоколу проведення слідчого експерименту, проведеного зі свідком ОСОБА_13 від 11.02.2016 року підтверджується, що коли ОСОБА_8 пішов до туалету в сторону будинку ОСОБА_14 , то саме звідти через короткий проміжок часу він почув крик. Коли ж ОСОБА_8 повернувся до будинку, наказав нікому не розповідати, що він з нього виходив, при цьому погрожував фізичною розправою.

Сукупність об`єктивних доказів також стверджують винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 .

Так, відповідно до даних висновку експерта №130 від 27.11.2015 року причиною смерті ОСОБА_9 є колото-різане поранення передньої черевної стінки, яке проникло в черевну порожнину із ушкодженням тонкого кишківника, поперечної ободової кишки, шлунково-ободової зв`язки, яке супроводжувалося масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею (наявність крові в черевній порожнині, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, малокрів`я внутрішніх органів), що спричинило крововтрату.

Дане поранення могло утворитися від однієї колото-ріжучої дії з переважанням ріжучої дії твердого плоского травмуючого предмету, що має конструктивні особливості характерні для клинка ножа, про що свідчать: рівні краї та продовгувата форма рани на передній черевній стінці; переважання довжини рани над її шириною та глибиною, рівні, добре співставимі краї ран в ділянці кишківника, лінійна форма та гострі кінці в ранах кишківника.

Рана на передній черевній стінці у верхній та середній третині, яка проникає в черевну порожнину із ушкодженням поперечної ободової кишки, тонкої кишки, шлунково-ободової зв`язки, крововиливом в черевну порожнину - заподіяна прижиттєво, про що свідчить наявність крові в черевній порожнині, наявність крововиливів в тканини в ділянці ран, могла утворитись незадовго до настання смерті, була небезпечною для життя в момент спричинення, належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із наступившою смертю.
Обгорання м`яких тканин тіла, обгорання кісткової тканини в ділянці лівої половини черепа та лівої стегнової кістки, розриви м`яких тканин в ділянці колінних, ліктьових та променево-зап`ястних суглобів, тріщин шкіри в ділянці грудної клітини, живота, в правій скроневій ділянці голови - утворились від дії полум`я вогню та високої температури, виникли посмертно і в причинному зв`язку із наступившою смертю не перебувають.
Даними судово-токсикологічної експертизи зразка крові з трупа ОСОБА_9 , відповідно до яких наявність в ньому карбоксігемоглобіну не виявлено, даними судово-гістологічної експертизи, відповідно до яких ознак дії високої температури в стінці трахеї не виявлено та даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , відповідно до яких наявності кіптяви на слизовій оболонці дихальних шляхів не виявлено, стверджується, що тіло ОСОБА_9 могло потрапити у вогнище пожежі лише після настання смерті.

Окрім того, з урахуванням даних висновку додаткової судово-медичної експертизи №19 від 10.02.2016 року ОСОБА_9 , будучи в момент заподіяння рани в ділянці черева обернутим до травмуючого предмету передньою поверхнею тулуба та отримавши тілесні ушкодження, на протязі незначного проміжку часу до втрати свідомості від гострої крововтрати міг здійснювати якісь рухи, натомість повзати.

Даними ж висновку судово-гістологічної експертизи підтверджується, що від моменту смерті ОСОБА_9 міг пройти незначний проміжок часу до 30-40 хвилин. У вогнище пожежі тіло ОСОБА_9 могло потрапити після настання смерті останнього, що підтверджується відсутністю в крові карбоксигемоглобіну, відсутністю ознак дії високої температури в стінці трахеї, відсутністю кіптяви на слизовій оболонці дихальних шляхів.

Також, встановлено, що в крові ОСОБА_9 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 5,13%, в сечі - 6,05%, що підтверджується даними висновку експерта №131 від 17.10.2015 року.

Даними висновку судово-біологічної експертизи № 736 від 08.02.2016 року стверджується, що на штанах ОСОБА_8 (об`єкти 1,2,3,4) виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на штанах ОСОБА_8 збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 .

Згідно даних висновку експерта за результатами судово-біологічної експертизи № 734 від 08.02.2016 року також на дублянці ОСОБА_8 виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених на дублянці ОСОБА_8 (об`єкти 3, 4) є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому, судовий експерт ОСОБА_22 роз`яснила, що плями крові, що належать потерпілому утворилась без дії посторонніх чинників, тобто вони самі туди потрапили від бризгів. Крім того експерт зазначила, що від штанів був запах прального порошку, на дублянці в місцях плям були виявлені пошкодження тканини, маленькі отвори, зрізи і біля них були виявлені сліди світло-коричневого кольору.

Даними протоколу огляду місця події господарства ОСОБА_14 стверджується, що біля входу до будинку на землі був виявлений обгорілий труп ОСОБА_9 , тіло трупа сильно обгоріло, на ньому наявні сажа та кіптява.

Під час огляду місця події від 18.10.2015 року виявлено на дерев`яному стільці в кімнаті ніж з дерев`яною рукояттю, а на його лезі - плями бурого кольору.

Під час обшуку в будинку ОСОБА_23 по АДРЕСА_2 в спальній кімнаті біля вікна були виявлені та вилучені речі ОСОБА_8 , а саме: джинсові штани чорного кольору, тільняшка біло-чорного кольору, туфлі коричневого кольору та жилетка чорного кольору, що підтверджується даними протоколу від 04.11.2015 року.

Зазначені речі, а саме одяг, було вилучено у поліетиленовий пакет «Експертної служби МВС № 1975117», взуття - туфлі коричневого кольору вилучено у поліетиленовий пакет «Експертної служби МВС № 1975108». На вказаних пакетах виконано пояснюючі написи, підписи понятих та учасників. Учасниками обшуку, огляду та вилучення речей були начальник ЕКР Ярмолинецького РВ ОСОБА_24 , старший ДІМ Ярмолинецького РВ ОСОБА_25 , понятими: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

Згідно даних висновку судово-психіатричної експертизи №10 від 13.01.2016 року ОСОБА_8 на період вчинення кримінального правопорушення виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, в стані тимчасового розладу душевної діяльності не знаходився.

ОСОБА_8 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період інкримінованого йому злочину.

Твердження ОСОБА_8 про те, що свідки не були допитані належним чином, їх покази не досліджені в повному обсязі на увагу апеляційного суду не заслуговує.

Згідно ч.1, 2, 4 ст. 352 КПК України перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання. Якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги. Кожний свідок допитується окремо. Свідки, які ще не дали показань, не мають права перебувати в залі судового засідання під час судового розгляду.
Як вбачається із вироку, свідками, які були допитані судом першої інстанції у даній справі, були: ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Згідно журналу судового засідання від 01.12.2017 року (а.с. 16-198 Т. 3) головуючим суддею дотримані всі вищезазначені вимоги ст. 352 КПК щодо допиту свідків, а саме: встановлені відомості про особу, з`ясовані стосунки свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 з обвинуваченим і потерпілим, вручена пам`ятка про права та обов`язки свідка, що підтверджується їх розпискою (а.с. 14, Т.3), свідки попереджені про кримінальну відповідальність та складена присяга (а.с. 15 Т. 3), кожен свідок допитувався окремо. Їх покази досліджені в повному обсязі та враховані судом при ухвалені вироку.

Твердження про відсутність мотивів для скоєння злочину та незазначення таких в обвинувальному акті є безпідставним. Зокрема, судом чітко встановлено (що відповідає пред`явленому обвинуваченню), що між обвинуваченим та потерпілим, на побутовому ґрунті, через незначний привід раптово виник конфлікт, під час якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_9 удар ножем в область черевної порожнини.

Твердження захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що ні досудовим розслідуванням, ні в судовому засіданні не встановлено моменту настання смерті ОСОБА_9 , що ставить під сумнів причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому діяння апеляційним судом не беруться.

Так, даними висновку судово-гістологічної експертизи підтверджується, що від моменту смерті ОСОБА_9 міг пройти незначний проміжок часу до 30-40 хвилин. У вогнище пожежі тіло ОСОБА_9 могло потрапити після настання смерті останнього, що підтверджується відсутністю в крові карбоксигемоглобіну, відсутністю ознак дії високої температури в стінці трахеї, відсутністю кіптяви на слизовій оболонці дихальних шляхів.

При цьому, експерт ОСОБА_28 роз`яснила, що смерть потерпілого могла настати не більше як за 2 доби до проведення судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , оскільки на трупі було добре виражене теплове заклякання та відсутні ознаки гниття. Смерть же ОСОБА_9 від отриманого тілесного ушкодження могла настати не більше як за 30-40 хвилин до моменту обгорання.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що суд, посилаючись на висновки судово-біологічних експертиз, не звернув уваги на те, що дублянку та штани ОСОБА_8 було вилучено 2 та 4 листопада 2015 року при проведенні обшуку, однак, визнані речовими доказами лише 25.02.2016 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки норми чинного КПК України не вимагають негайного визнання їх такими після вилучення.

Доводи апелянта про те, що недопустимими доказами слід визнати висновки судово-біологічної експертизи № 734 та № 736 від 08.02.2016 року, які зроблені на основі доказів, отриманих з порушенням суттєвих умов їх отримання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки будь-яких порушень колегією суддів при їх отриманні не встановлено.

Твердження захисника про те, що недопустимим доказом слід визнати протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 11.02.2016 року, де в якості понятого був залучений ОСОБА_16 , який був допитаний в даному кримінальному провадженні в якості свідка, що ставить під сумнів його об`єктивність та неупередженість є безпідставним, оскільки останній не підпадає під перелік осіб, які відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України не можуть бути понятими.

Посилання на те, що потерпілий перебував у такому стані сильного алкогольного сп`яніння, який позбавляв його можливості вчиняти дії, що змушували б ОСОБА_8 вдаватись до застосування насильства з використанням ножа апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки це є лише припущенням захисника. Так, після розпивання спиртних напоїв фізіологічний стан кожної людини, в тому числі той, який проявляється ззовні, є різним. Вказане не дає можливості стверджувати про активні чи пасивні дії, чи бездіяльність потерпілого.

Твердження про те, що показання свідків, з якими ОСОБА_8 вживав спиртні напої, не може братись судом до уваги через їх сп`яніння, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки незалежно від вказаного, їх показання між собою узгоджуються як по часу, так і по порядку розвитку подій. Натомість, і ОСОБА_8 фактично ствердив такий же розвиток подій, про який зазначають свідки, однак заперечив перебування у будинку ОСОБА_14 .

Інші доводи апеляційних скарг не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого. Зокрема, судом правильно взято до уваги те, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, його підвищену суспільну небезпечність, спосіб та механізм його вчинення, особу винного, який є раніше неодноразово судимим за тяжкі злочини, не має тісних соціальних зв`язків, посередню характеристику за місцем проживання, наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме: рецидив злочинів та вчинення його особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання,

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених судом першої інстанції, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Щодо зарахування ОСОБА_8 у строк покарання строку попереднього ув`язнення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочини до 20 червня 2017 року, то на виконання вимог ч. 1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, слід йому зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 21 червня 2017 року по день набрання даною ухвалою законної сили 24 вересня 2018 року включно згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 лютого 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили - 24 вересня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2