АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/68/18 Справа № 214/912/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

його адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

адвоката ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 на вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000968, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працює, інвалід ІІ групи загального захворювання, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Визнано невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції виправдовуючи ОСОБА_8 вказав, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачуєтьсяя в тому, що він 08 листопада 2013 року, протягом дня, перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_14 , за місцем її проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де разом з нею та їх спільними знайомими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вживав спиртні напої.

Під час цього, близько 19.00 години того ж дня, в ході сварки на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою заподіяння ОСОБА_15 смерті, з мотивів неприязні до нього, перебуваючи в приміщенні вітальні вищевказаної квартири умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_15 , по одному удару клинком підшуканого ним кухонного ножа в місце розташування життєво-важливих органів - праву передню та ліву бокову ділянки грудної клітини.

Від отриманих ножових ударів потерпілий ОСОБА_15 впав на підлогу кімнати та помер на місці.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого ножового поранення, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого.

В апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати оскаржуваний вирок, у зв`язку з неповнотою, на його думку, судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело, на його думку до необґрунтованого виправдання обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України.
Просить ухвалити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині за ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Також просить задовольнити позови потерпілих до ОСОБА_8 у повному обсязі.
Вважає, що суд у вироку частково виклав пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , які не відповідають його фактичним поясненням, які той надавав під час розгляду провадження в суді. Крім того, на думку апелянта, суд зробив висновок про застосування насильства до обвинуваченого під час досудового слідства, пославшись тільки на висновки судово-медичної експертизи, як на підтвердження отримання тілесних ушкоджень від працівників міліції.
Вважає, що пояснення свідка ОСОБА_18 не відповідають її поясненням, наданим у суді під час її допиту 10.04.2014 року, а пояснення свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в частині їх розмови щодо ненадання у суді показань про причетність ОСОБА_21 до скоєння вбивства, викладені судом першої інстанції у вироку недостовірно та суперечливо.
Звертає увагу, що досліджений у суді протокол допиту свідка ОСОБА_22 у вироку суду першої інстанції не прийнято до уваги та йому не надано оцінки, а сам допит цього свідка був проведений з порушенням вимог ст. 22 КПК України.
Вважає, що головуючий суддя проводив допит свідків з постановленням навідних питань, чим суд порушив засади законності та неупередженості., не дав їх поясненням належної оцінки у вироку та не усунув протиріччя.
Відсутність підпису слідчого у протоколі слідчого експерименту, на думку прокурора, не є доказом його отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, та не може вважатися недопустимим доказом, як і висновки експертизи.
На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги докази обвинувачення, які могли б істотно вплинути на його висновки, та безпідставно відхилив клопотання прокурора, направлені на підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких має істотне значення.
Крім того, апелянт зазначає, якщо врахувати, що вирок судом першої інстанції проголошувався одну годину дванадцять хвилин без зупинки, а на написання цього вироку судом витрачено 52 хвилини, що підтверджується журналом судового засідання, то на його думку, вбачається порушення таємниці нарадчої кімнати і ухвалення неправосудного вироку.
Крім цього звертає увагу, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно врахувати вчинення ним особливо тяжкого злочину, а також те, що він ніде не працює, раніше не судимий, винним себе не визнав, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

- потерпіла ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_12 в своїх апеляційних скаргах просять скасувати вирок суду першої інстанції. На їхню думку, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Просять ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг потерпіла ОСОБА_10 та представник потерпілого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_12 зазначають, що вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, доведена повністю і підтверджується показами: обвинуваченого в ході досудового розслідування, згідно яких він визнав факт нанесення ударів ножем ОСОБА_15 у життєво важливі органи, але наполягав на перевищенні меж необхідної оборони; поясненнями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які підтвердили сварку між обвинуваченим та потерпілим; свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які у вказаний час знаходилися у дворі будинку АДРЕСА_3 та чули крики ОСОБА_24 з балкону цього будинку. Також посилаєтьсяся на висновки судово-медичного експерта ОСОБА_29 , який підтвердив, що виявлені тілесні ушкодження неможливо спричинити при перевищенні меж самооборони.
На думку ОСОБА_10 , та її представника ОСОБА_11 , до пояснень свідка ОСОБА_30 необхідно ставитись критично та непотрібно брати за основу при прийнятті рішення, оскільки даний свідок взагалі не перебував у квартирі при вчиненні злочину.
Апелянти вважають незаконним зазначення у вироку необхідності знищення речових доказів, оскільки вони, на їх думку, будуть необхідні при поновленні досудового розслідування та розкриття вбивства ОСОБА_15 .
Також потерпіла та представник потерпілого наполягають на призначенні ОСОБА_8 суворого покарання, оскільки він свою вину не визнав і не розкаявся у скоєному.
Окрім цього, потерпіла ОСОБА_10 зауважує щодо необхідності внесення відомостей за фактом умисного знищення речових доказів ОСОБА_17 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання посадових осіб провести досудове розслідування за даним фактом.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, потерпілої ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на підтримку своїх зазначених вище апеляційних вимог, захисника ОСОБА_9 та виправданого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг потерпілої, представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 , прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_31 підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Вирок суду, згідно ст.. 370 КПК України, має бути законним, обґрунтованим, вмотивованим, і відповідати вимогам ст.374 КПК України.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що даних вимог Закону суд не дотримався.

Відповідно до положень ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Превіркою наявних матеріалів встановлено, що доводи прокурора про те, що має місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції, за викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, проістотні порушення вимог кримінального процесуального закону, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до необґрунтованого виправдання обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Виправдовуючи ОСОБА_8 у скоєнні вказаного провадження, суд першої інстанції послався на те, що прямих доказів, які вказують на причетність ОСОБА_8 до вчинення вбивства, прокурором та потерпілими не надано, а судом не добуто. Непрямі докази причетності ОСОБА_8 до вбивства, а саме показання ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_8 говорив, що він скоїв вбивство, та розповідь ОСОБА_8 експертам про можливе нанесення ним поранень ОСОБА_15 під час самооборони, визнані судом недостовірними.

Як видно з вироку протокол слідчого експерименту та диск з відеозаписом відповідно до вимог ст.ст.23, 95 ч.4 КПК України, суд відкинув при наданні оцінки доказів по справі. Також суд при наданні оцінки доказів відкинув висновок додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.87-89), в частині надання оцінки показам ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту. Разом з тим, під час розгляду справи, як вказав суд добуті непрямі докази, а саме пояснення свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_14 , які вказують на те, що ОСОБА_14 висловлювала переконання, що вбивство ОСОБА_15 вчинив не ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції прийшов до переконання, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому ОСОБА_8 виправдав.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримано та істотно порушено, оскільки викладені у мотивувальній частині вироку докази виправдання, не відповідають фактичним показам обвинуваченого, які є на технічному носії інформації зафіксованого судового засідання, та викладені судом у вироку частково, у неповному обсязі.

Суд вибірково зазначив у вироку ті докази, які його виправдовують, але не навів доказів, які свідчать не на його користь, та не оцінив їх відповідно до вимог закону.

Так, відповідно до звукозапису показань ОСОБА_8 , наданих ним у суді під час першого допиту та додаткового - 07.05.2015 року, він пояснював, що після того, як ОСОБА_20 вийшла з квартири на вулицю, у квартирі перед скоєнням злочину залишалось троє осіб: він, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 . В той момент, коли у нього з ОСОБА_15 виникла сварка, то де в цей момент знаходився ОСОБА_32 , він не знав, ОСОБА_15 і ОСОБА_33 вийшов з кімнати, а він залишився один у кімнаті.

Судом першої інстанції не надано оцінки тому, що додатково допитаний 23.04.2015 року ОСОБА_8 змінив свої показання та пояснив суду, що у вітальній квартири було троє осіб: ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , однак він знаходився у кімнаті, не знає хто вбив ОСОБА_36 .

Також в ході судового розгляду не було належим чином з`ясовано, що ОСОБА_8 в ході досудового розслідування визнавав факт нанесення ударів ножем ОСОБА_15 у життєво важливі органи, але наполягав на перевищенні меж необхідної оборони. Районний суд з цього приводу не надав у вироку належної оцінки.
Як видно з пояснень свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , то вони підтвердили сварку між обвинуваченим та потерпілим, свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які знаходилися у дворі будинку АДРЕСА_3 чули крики ОСОБА_24 з балкону цього будинку.
Також не надано належної оцінки заключенню та поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_29 , який підтвердив, що виявлені тілесні ушкодження неможливо спричинити при перевищенні меж самооборони.
Доводи прокурора про те, що саме ОСОБА_8 навмисно скоїв вбивство потерпілого, також ретельно не були з`ясовані, та судом не було вжито з цього приводу належних заходів, для повного, всебічного встановлення всих обставин справи, в тому числі щодо мотиву дій обвинуваченого.
Також доводи прокурора про те, що відповідно до пояснень ОСОБА_8 , стосовно нього, з боку оперативних співробітників здійснювався моральний тиск, що змусило його надавати неправдиві свідчення та обмовити себе, потребували відповідної перевірки, але судом першої інстанції здійснено належної перевірки не було.

Посилання суду на те, що протокол слідчого експерименту, не було підписано слідчим, не може бути сам по собі обставиною, для беззаперечного виправдання, адже суду належало ретельно дослідити та оцінити всі докази з точки зору достатності, належності та достовірності, як окремо та і в сукупності.

Допитана у суді першої інстанції, слідчий ОСОБА_37 пояснила суду, що нею проведено зазначену слідчу процесуальну дію з дотриманням вимог КПК України, з послідуючим підписанням протоколу усіма її учасниками. Проте, через неуважність пропустила свій підпис, поруч зі своїм прізвищем у протоколі. Крім того, дана слідча дія здійснювалась за допомогою технічного засобу - відеокамери, на якій відображено проведення даної слідчої дії саме слідчим ОСОБА_38 , та залучено понятих.

В порушення вищезазначених вимог закону, судом першої інстанції в основу вироку покладено суперечливі докази, а допущена неповнота судового розгляду, свідчить про те, що при прийнятті даного судового рішення судом не дотримано вимог щодо всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Стосовно доводів прокурора про те, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ст.100 КПК України, не було вирішено питання про знищення речових доказів по справі, спростовуються висновками, викладеними у резолютивній частині вироку суду першої інстанції.

Відповідно до п.п.1,2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є неповнота судового розгляду, та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допустивши неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Тому апеляційна інстанція позбавлена можливості ухвалити свій вирок.

В зв`язку з цим вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого необхідно всебічно, повно і обґєктивно дослідити всі докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , дати належну оцінку, які його виправдовують та і тим, які вказують на скоєння ним інкримінованого злочину, а також ретельно дослідити доводи зазначені в апеляційних скаргах прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 при новому розгляді кримінального провадження, та за результатами прийняти рішення, яке б ґрунтувалось на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , - задовольнити частково.
Вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 , якого визнано невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: