Справа № 698/731/18
Провадження № 1-кс/698/182/18
УХВАЛА

17 жовтня 2018 р. слідчий суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000450 від 28.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, погоджене з прокурором Катеринопільського відділу Звенигородської місцевої прокуратури юристом 1-го класу ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року слідчий СВ Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що 27.09.2016 до Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_4 , у якій він вказує на те, що невідома особа протягом 2012-2015 років підробила його декларації про доходи.

28.09.2016 року слідчим відділенням Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 зазначив, що у 2002 році його двоюрідній брат ОСОБА_5 оформився приватним підприємцем. Свою підприємницьку діяльність він здійснював шляхом продажу продовольчих товарів у магазині, що розташований у с. Шостакове Катеринопільського р-ну Черкаської області. ОСОБА_5 запропонував йому спільно здійснювати підприємницьку діяльність. Він погодився на пропозицію брата та у подальшому працював продавцем у магазині. Приватним підприємцем він був оформлений на протязі трьох років, однак ні процесом оформлення його як приватного підприємця, ні звітуванням до державних органів, щодо здійснення підприємницької діяльності, він не займався. Дані питання вирішувала дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Вона також займалася процесом закриттям підприємницької діяльності у 2016 році.

У травні-червні 2016 року йому стало відомо про те, що виконавча служба наклала арешт на його легковий автомобіль «ДеоЛанос», д.н. НОМЕР_1 , та житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , у зв`язку із заборгованістю з виплати аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів була нарахована із суми доходу, який він отримав протягом 2012-2015 років, за час здійснення підприємницької діяльності. Його дохід за вказаний період склав 621837,00 грн. (за 2012 р. 160839,00 грн., 2013 180621,00 грн., 2014 264622,00 грн., 2015 15755,00 грн.).

Оскільки ОСОБА_4 фактично не здійснював підприємницьку діяльність, він вважає, що до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 внесені недостовірні відомості, тобто вони є підробленими.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено почеркознавчу експертизу (висновок експерта № 1/333 від 16.02.2018), за результатами якої встановлено, що підписи від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та рукописний текст (прізвище та ініціали) у податкових деклараціях платника єдиного податку за 1 квартал 2012 р., за 3 квартал 2012 р., за півріччя 2012 р., за 2012 р., за 2013 р., за 2014 р. та за 2015 р. виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою. Дані підписи виконані з наслідуванням справжнього підпису (підписів) ОСОБА_4 .

В той же час, допитана у якості свідка ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_5 ) повідомила, що вказані податкові декларації заповнювала самостійно, підписувала власним підписом, за погодження та на прохання ОСОБА_4 .

Документами, тимчасовий доступ до яких планується отримати є оригінали податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , за період 2012-2015 роки, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

На даний час виникла необхідність у проведенні почеркознавчої експертизи, з метою встановлення особи, яка ставила/підробила підпис на оригіналах податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , за період 2012-2015 роки у зв`язку із чим слідчий звернувся до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу до документів.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесено до ЄРДР № 0000450 від 28.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ст.ст. 159, 163 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Враховуючи, що речі і документи, про тимчасовий доступ до яких ставиться питання у клопотанні, відповідно до вимог ст. 161 КПК України не є речами і документами до яких заборонено доступ та наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 26, 107, 131, 132, 159, 161-166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати слідчому СВ Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_2 , старшому слідчому СВ Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_7 тимчасовий доступ до оригіналів податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , за період 2012-2015 роки, з можливістю їх вилучення, володільцем яких є ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення і набирає чинності з моменту її оголошення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1