Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/25/2018 Справа № 641/839/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.12.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, 24.07.2017 року звільнений від подальшого відбуття покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В С Т А Н О В И В:

14.01.2015 року близько 09 годин 15 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на території ПАТ « Завод ім.. Фрунзе», розташованого по вул. Плеханівській 57-А в м. Харкові, припаркував автомобіль « Таврія», синього кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він приїхав до воріт, де здійснювалась мийка автомобілів. На вимогу старшого охоронця ПП « Гром-Х» ОСОБА_10 переставити автомобіль під керуванням ОСОБА_8 в інше місце між ОСОБА_8 який раніше був незнайомим з вказаним охоронцем з одного боку та ОСОБА_10 і другим охоронцем цього приватного підприємства ОСОБА_11 з другого боку. Раптово виникла конфліктна ситуація. Намагаючись її уникнути ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля « Таврія» та почав рух автомобілем назад, але старший охоронець ОСОБА_10 не дав йому це зробити та умисно утримував передні ліві двері автомобіля « Таврія» під керуванням ОСОБА_8 .З метою визволення двері від захвату руками охоронцем ОСОБА_10 . ОСОБА_8 умисно наніс лівою передньою дверкою автомобілю удар ОСОБА_10 в район живота. На допомогу ОСОБА_10 прибув інший охоронець ОСОБА_11 , який також допомагав ОСОБА_10 утримувати автомобіль. В ході подальшого конфлікту ОСОБА_12 на грунті раптово виниклих неприязних відносин та маючи намір на спричинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень. дістав з вказаного автомобіля палицю, якою спричинив ОСОБА_10 одну забиту рану на голові в лівій тім`яній області, два синці на волосистій частині голови-в центрі тім`яної області в лобно-тім`яної області справа, один синець на обличчі в лобовій області праворуч, два синця на передній поверхні правого колінного суглоба і один синець на передній поверхні правої гомілки у верхній третині, які згідно висновку судової-медичної експертизи № 135/15 від 27.01.2015 року віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_8 тією ж палицею умисно заподіяв ОСОБА_11 одну забиту рану на голові в лівій тім`яній області та один синець на обличчі в лобній області справа, які згідно висновку судової медичної експертизи № 134/15 від 27.01.15 віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинило останньому короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_8 поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що наведені вище.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає, що строк притягнення ОСОБА_8 до відповідальності, передбачений статтею 49 КК України, не пропущений, оскільки ОСОБА_8 з 03 червня 2015 року по 21 березня 2017 року знаходився у розшуку, а провадження було призупинене.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив що ОСОБА_8 раніше судимий: 03.12.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, 24.07.2017 року звільнений від подальшого відбуття покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» одружений, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_8 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та доходить висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, у межах санкції статті, за якою кваліфіковано скоєний злочин та з урахуванням майнового стану винного.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.
Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.
Розглядаючи цільний позов потерпілих суд дійшов до наступного висновку
Згідно з ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам , встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст. 23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
Разом з тим цивільні позови потерпілих не відповідають формі та змісту позовної заяви, також потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не надано доказів в обґрунтування пред`явленого цивільного позову.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що в задоволенні цивільного позову слід відмовити через невідповідність формі та змісту позовної заяви та через недоведеність розміру заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 ( одна тисяча двадцять ) гривень.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 - відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 -відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1