1Справа № 335/5247/18 1-кс/335/3541/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого заступником прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 02 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
СУ ГУНП в Запорізькій області провадиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000059 від «02» травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території ресторанного комплексу «Гуляй поле», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, траса М 04, 237 км, запропонував прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях військової прокуратури Південного регіону України капітану юстиції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 000 гривень, за вирішення питання щодо закриття кримінального провадження № 0000319 від 10.10.2017 року, за ст. 348 КК України, в якому брат ОСОБА_5 ОСОБА_7 є підозрюваним у вчиненні замаху на вбивство працівника правоохоронного органу, та того ж дня надав ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.05.2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , біля ресторанного комплексу «Гуляй поле», за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, траса М 04, 237 км, в порядку ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: складний ніж; мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою оператора «Водафон Україна».
Слідчий посилаючись на те, що зазначені предмети могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, за допомогою вилученого мобільного телефону ОСОБА_5 спілкувався з ОСОБА_6 , та міг спілкуватися з іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та своїм братом ОСОБА_7 , який перебуває у розшуку, вилучений ніж може бути знаряддям вчинення інших кримінальних правопорушень, а також посилаючись на те, що санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає конфіскацію майна, просить з метою можливої подальшої конфіскації та збереження речових доказів клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти та документи, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та метою такого арешту є можлива подальша конфіскація та збереження речових доказів.
Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого заступником прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 02 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.05.2018 року під час особистого обшуку громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході його затримання в порядку ст. 208 КПК України, біля ресторанного комплексу «Гуляй поле», за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, траса М 04, 237 км, а саме:
- складний ніж;
- мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою оператора «Водафон Україна». Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1