АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби строком до 19 серпня 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого т.в.о. директора ДП «Ніжинський ремонтний завод інженерного озброєння», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено існування обставин, які б давали підстави для застосування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Разом з тим, слідчим суддею було враховано тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, наявність ризиків у його поведінці та дані про особу підозрюваного, на підставі чого прийшов до висновку, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147280 гривень. Так апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, яке відноситься до категорії тяжких, наявні ризики у його поведінці, таких як переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення. Таким чином, прокурор вважає, що вище наведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме він в змозі запобігти існуючим ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх існування з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

При цьому слідчий суддя, всупереч доводам прокурора в апеляційній скарзі, правильно встановив, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими твердження сторони обвинувачення, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 його вік, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

Отже, доводи прокурора ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби строком до 19 серпня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3597/2018 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1