Справа № 404/3301/17
Номер провадження 1-кп/404/132/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №0013811 від 05.11.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 , представника потерпілої: ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він, 04.11.2016 року близько 22.40 год., керуючи автомобілем ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, рухаючись по вул. Євгена Тельнова (проспекту Правди), зі сторони вул.Бєляєва в напрямку вул. Вокзальної у м. Кропивницький допустив порушення вимог п.п.1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, при цьому порушуючи вимоги п.п.12.2, 12.3 ПДР (п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу...), в момент виникнення небезпеки для подальшого руху, а саме пересікання пішоходом ОСОБА_5 осьової лінії дорожньої розмітки, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка полягала у виході останньої на смугу його руху.

Як наслідок, водій ОСОБА_8 , рухаючись по лівій смузі, своєю неуважністю до дорожньої обстановки та в момент об`єктивної можливості виявлення пішохода на проїзній частині, яка рухалася зліва направо відносно його напрямку руху, не застосував заходів до зменшення швидкості руху, керованого транспортного засобу, аж до його повної зупинки, чим створив умови при яких стався наїзд лівою передньою частиною автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_5 .

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_8 та порушення ним вимог п.п.1.5, 2.3 (б) і (д), 12.2 та 12.3 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом наїзду на пішохода.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 101 від 31.01.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломом 2-8 ребер справа по пахвових лініях, 4, 5, 6, 8, 9, 10 ребер справа по паравертебральним лініями з невеликим зміщенням уламків; перелому кісток правої гомілки; множинних саден і ран обличчя, тулуба, кінцівок, вказані тілесні ушкодження несуть ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 в присутності представника потерпілої ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру вона не має, всі збитки спричинені злочином їй відшкодовані, наслідки закриття кримінального провадження роз`ясненні та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 не заперечили проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, наслідки закриття кримінального провадження роз`ясненні та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 та ч.7 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, те що ОСОБА_8 є особою, що раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, при цьому, обвинувачений примирився із потерпілою, збитки завдані злочином, обвинуваченим відшкодовані у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_5 .

Вирішуючи цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про відшкодування обвинуваченим 23904 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, 7400 грн. витрат на правову допомогу, а також цивільний позов прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, що здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні про стягнення вартості витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 внаслідок вчинення відносно останьої кримінального правопорушення у сумі 2 552 грн. 25 коп., суд керується наступним.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час судового розгляду потерпілою та прокурором подано клопотання, у яких вони відмовилися від цивільних позовів в кримінальному провадженні у зв`язку із відсутністю майнових та моральних претензій до обвинуваченого та повним відшкодуванням останнім завданої шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник щодо заявленого клопотання не заперечували.

Згідно із ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України потерпілий та його представник попереджені про наслідки відмови від позову, оскільки провадження в справі закривається і вони не зможуть повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для не прийняття відмови від позовів, судом не встановлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 286-288, 371- 372 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням, на підставі ст. 46 КК України, - задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №0013811 від 05.11.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.286 ч.1 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Прийняти відмову від позову потерпілої ОСОБА_5 та представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 про відшкодування обвинуваченим 23904 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, 7400 грн. витрат на правову допомогу, у кримінальному провадженні №0013811 від 05.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Прийняти відмову від позову прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, що здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні про стягнення вартості витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 внаслідок вчинення відносно неї кримінального правопорушення у сумі 2 552 грн. 25 коп., у кримінальному провадженні №0013811 від 05.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення:

- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи №1862 від 16.11.2016 року 1101 грн.;

- судової інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи №1865 від 18.11.2016 року 1101 грн.;

- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП №118 від 20.03.2017 року 615 грн. 72 коп.;

- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП №124 від 28.03.2017 року 615 грн. 72 коп.;

- судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин ДТП №17-584 від 20.04.2017 року 1980 грн. 80 коп.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-2111», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 , як власнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1