АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6228/18 Номер провадження 11-кп/786/1032/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 10 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого електрогазозварювальником в ТОВ «Єристівський ГЗК», засудженого вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2013 року за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки,

відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2013 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_7 станом на 10 серпня 2018 року не відбув частину строку призначеного йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити його заяву та звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому зазначає, що 30 січня 2017 року він був умовно-достроково звільнений від відбування основного покарання, призначеного вироком суду, і саме з цього часу необхідно відраховувати строк відбування додаткового покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення встановлене місцевим судом і ніким не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги про помилку суду при відрахування строку відбутого додаткового покарання є обґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів провадження, 30 січня 2017 року ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково з Комсомольського виправного центру (№136) УДПтС України в Полтавській області на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 січня 2017 року (а.с.9, 12).
Відповідно до ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
За змістом ст.81 КК України кримінально-правові наслідки умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можуть бути як сприятливими для засудженого, так і несприятливими.
Сприятливі наслідки настають у разі не вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину. У такому разі засуджений остаточно і повністю (автоматично) звільняється від відбування покарання.
Приписами ст.152 КВК України також встановлено, що підставами звільнення від відбування покарання є:
відбуття строку покарання, призначеного вироком суду;
закон України про амністію;
акт про помилування;
скасування вироку суду і закриття кримінального провадження;
закінчення строків давності виконання обвинувального вироку;
умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
хвороба;
інші підстави, передбачені законом.
Виходячи з системного аналізу норм закону, у разі звільнення засудженого умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, строк додаткового покарання необхідно обчислювати з моменту фактичного звільнення від відбуття основного покарання, а не з дати закінчення строку покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком суду.
Узгоджується з таким висновком і рішення начальника Семенівського районного сектору з питань пробації про визначення початку строку відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами з 30 січня 2017 року (а.о.с. 43).
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув після звільнення з місць позбавлення волі більше половини строку додаткового покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин, колегія суддів вважає за можливе звільнити його умовно-дострокового від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2013 року.
Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставин провадження з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга засудженого, - до задоволення.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.407 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_7 задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2013 року, на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 2 дні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4