Справа № 510/1386/18
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
28.09.18 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
неповнолітнього ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України, -
Встановив:
28.05.2017 р. біля 12.00 год. неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем мешкання неповнолітньої ОСОБА_7 2006 р.н. по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю батьків, знаходячись на кухні будинку, без застосування фізичного або морального тиску відносно потерпілої, вчинив розпусні дії щодо неповнолітньої ОСОБА_7 , спрямовані на задоволення ним статевої пристрасті та збудження у неповнолітньої статевого інстинкту, які виразились в оголенні статевих органів та інших непристойних дотиках до них.
Таким чином, в діях неповнолітнього ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо неповнолітнього примусових заходів виховного характеру. Клопотання обґрунтовується тим, що в діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України за ознаками вчинення розпусних дій, вчинених щодо малолітньої особи. Однак, враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується неповнолітньому ОСОБА_5 , скоєно ним до досягнення 16-річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 с. 156 КК України (згідно ст.22 КК України), тому він не є суб`єктом кримінального правопорушення та не може бути притягнений до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 обставин, викладених у клопотанні, не оспорював.
Скоєння неповнолітнім кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема протоколом огляду місця події від 29.05.2017 р., висновком судово-медичної експертизи №85/23 від 11.08.2017 р., висновком судово - імунологічної експертизи від 10.07.2017 р. про те, що в мазках та тампонах (змивах) з поверхні статевих губ ОСОБА_7 виявлені одиничні головки сперматозоїдів, висновком судово-імунологічної експертизи №318 від 13.04.2018 р., згідно із яким, на двох тампонах зі змивами зі статевих губ потерпілої ОСОБА_7 виявлені одиничні сперматозоїди, походження яких не виключається від ОСОБА_5 , речовими доказами у справі.
Від законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 до судового засідання надійшла заява про розгляд справи без їх участі та відсутність претензій до ОСОБА_5 .
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КК України відноситься до категорії тяжких.
У відповідності до положень ст.22 КК України, відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України, настає з 16-річного віку.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується неповнолітньому ОСОБА_5 скоєно ним до досягнення ним 16-річного віку, він не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, не може бути притягнений до кримінальної відповідальності. Згідно ст. 498 КПК України, у відношенні неповнолітнього ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.
Заслухавши прокурора, який підтримав заявлене клопотання, неповнолітнього, його законного представника, захисника, які не заперечували проти його задоволення, дослідивши докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки неповнолітній не досяг віку, з якого, згідно закону настає кримінальна відповідальність, тому він не може її нести, а для його виправлення та перевиховання є доцільним застосування до нього примусових заходів виховного характеру. З урахуванням характеру, обставин, тяжкості та суспільної небезпечності скоєного, характеризуючих даних, обставин справи, суд приходить до висновку, що у даному випадку, у відношенні ОСОБА_5 є можливим та доцільним застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді оголошення застереження та передачі його під нагляд матері.
Матеріальної шкоди завдано не було, цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст. 498 501 КПК України, ст.ст. 22, 97, 105 КК України, -
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області задовольнити.
ОСОБА_5 , що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 156 ч.2 КК України, оголосити застереження та передати під нагляд матері ОСОБА_6 .
Речові докази: натільну білизну ОСОБА_7 , ковдру, фрагмент паласу, футболку та шорти ОСОБА_5 , що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказі в Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знищити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1