Справа №193/390/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000509 від 20.12.2017 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурори Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_5
встановила:
Обвинувачений ОСОБА_5 ,17 грудня 2017 року о 19:30 год., перебуваючи у вітальні власного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем с. Мар`ївка, Софіївського району Дніпропетровської області, з метою заподіяння смерті потерпілому, діючи умисно, на ґрунті, раптово виниклих неприязних відносин, взяв зі столу кімнати кухонний ніж та тримаючи правою рукою наніс ним ОСОБА_8 бічний удар в область ребер у верхній частині з лівого боку, спричинивши проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням міжреберної артерії, верхньої долі лівої легені, гемопневмоторакс та два прямих удари в область грудної клітини, спричинивши сліпе непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч.
Після отримання вказаного поранення, потерпілий ОСОБА_8 , маючи намір покинути будинок обвинуваченого ОСОБА_5 , попрямував в бік вхідних дверей, де у веранді будинку обвинувачений наздогнав його та, маючи намір довести свої злочинні дії до завершення, лівою рукою розвернув потерпілого ОСОБА_8 до себе та вище вказаним кухонним ножем, що тримав в правій руці наніс потерпілому один удар в область шиї ліворуч, спричинивши сліпе колото-різане поранення шиї з пораненням внутрішньої та зовнішньої яремної вени та один удар в шию прямолінійно, спричинивши різану рану шиї по передній поверхні, після чого потерпілому ОСОБА_8 вдалось покинути місце події та своєчасно звернутись за допомогою.
Згідно висновку експерта № 46 від 16.01.2018 року потерпілому ОСОБА_8 було спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, сліпе колото-різане поранення шиї, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також різана рана шиї та сліпе непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що 17 грудня 2017 року він познайомився з ОСОБА_8 та у компанії з раніше знайомим ОСОБА_10 , запросив їх до себе в будинок, де вони разом продовжили вживати горілку. Згодом ОСОБА_11 пішов, а ОСОБА_8 залишився і взутий ліг на ліжко. Він почав на нього кричати, а ОСОБА_8 взяв його телефон, на прохання покласти його телефон на місце, ОСОБА_8 грубо відповів, тому він схопив ніж і наніс йому удари ножем. Грубість з боку потерпілого він сприйняв як загрозу для себе. Все відбувалося дуже швидко, він відчинив двері ОСОБА_8 і останній вийшов з будинку і самостійно пішов з двору. Після спричинення перших тілесних ушкоджень потерпілому він забрав у нього телефон. Біля виходу з будинку він не наносив потерпілому удари ножем, лише відчинив йому двері. Опору потерпілий не чинив, пояснити чому він продовжив наносити удари, після того як забрав телефон, не може. Бажання та мотивів позбавляти потерпілого життя у нього не було. Можливо в стані алкогольного сп`яніння він міг сказати потерпілому, що вбиває його. Пригадує, що спочатку наніс удари ножем в шию, а потім як побачив кров вже нічого не розумів і не пам`ятає куди саме наніс ще удари. Ніж він взяв на столі, за яким вони сиділи, це було перше, що трапилось під руку. Рукоятка ножа обмотана ізолентою синього кольору. Ніж він узяв щоб заспокоїти потерпілого та з метою захисту. Оскільки ОСОБА_8 він не знав раніше, хто він такий і де мешкає, при цьому потерпілий пішов додому сам, він вважав, що нічого серйозного з ним не сталось, його здоров`ям не цікавився. Думав, що потерпілого просто порізав. Працівники поліції приїхали через три дні, протягом цього часу він вважав, що з ОСОБА_8 все добре. Кров у будинку протягом трьох днів не прибрав, бо вважав що потерпілий має прийти і сам прибирати. Додатково пояснив при дослідженні речових доказів, що ніж, на якому наявні рештки та плями крові, належить йому і саме ним він наносив удари потерпілому ОСОБА_8 , захищаючись від останнього і який у подальшому був вилучений працівниками поліції. Досліджений речовий доказ, а саме зимова куртка з плямами крові, які залишені після нанесення ударів ножем потерпілому , також належить йому.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 17 грудня 2017 року зранку він приїхав до своєї матері, яка проживає по одній вулиці з обвинуваченим ОСОБА_5 . По сусідству також мешкає кум його жінки ОСОБА_11 . В обід він з ОСОБА_10 пішли до центру випити пива, ввечері в гостях у знайомої ОСОБА_12 познайомилися з ОСОБА_5 , разом випивали. Приблизно через десять хвилин, він разом з ОСОБА_10 та новим знайомим ОСОБА_5 вийшли від ОСОБА_12 і направилися до своєї вулиці, щоб разом випити горілки. ОСОБА_5 запропонував випити у нього вдома. Вони прийшли до дому ОСОБА_5 за столом розпивали самогон, ОСОБА_5 показував їм фотознімки та перебував у адекватному стані. Протягом цього часу йому телефонувала мати, яка працювала до 21.00 години у магазині і просила прийти додому. Через годину вони допили самогон, він з кумом вийшли від ОСОБА_5 та направившись додому. Пройшовши пару будинків, він помітив, що немає його телефону. Фортуні ОСОБА_13 він сказав йти додому та топити плиту, а сам вирішив повернутись до ОСОБА_5 , щоб забрати телефон. Він повернувся, постукав у двері, ОСОБА_5 відчинив йому вже у агресивному стані. Він зайшов до будинку, пройшов одразу до кімнати у якій вони сиділи, його телефон лежав на столі. Він взяв телефон, у цей момент зателефонувала його дружина, він відповів на дзвінок. ОСОБА_5 перебував поруч зліва від нього, ближче до виходу з будинку. Він побачив, що ОСОБА_5 взяв ножа, але не придав цьому значення, подумав, можливо буде готувати їжу чи ще щось. Він почав розмовляти по телефону, побачив обвинуваченого вже біля себе, встиг лише сказати, щоб він поклав ножа і відчув удар. На його питання «Що ти робиш?», ОСОБА_5 відповів «Я тебе вбиваю». Після удару, він одразу направився до виходу з кімнати, але на виході ОСОБА_5 його зупинив і наніс ще два удари ножем. Він одразу вибіг з будинку і направився додому. Дорогу додому і приїзд швидкої допомоги погано пам`ятає, весь час перебував у шоковому стані. Враховуючи місця ударів ножем, вважає обвинуваченого професіоналом, який знає куди слід наносити удари та де знаходяться життєво важливі внутрішні органи. Він почав тікати після першого ж удару ножем, але ОСОБА_5 його наздогнав, вдарив ножем в шию, а саме боковий удар та уверх. На його думку, якщо б він не втік, то ОСОБА_5 наніс йому ще удари ножем та довів свій злочинний умисел до кінця. Після перших отриманих ударів, він ніякого опору обвинуваченому не чинив, був одягнений у штани, спортивну кофту та вітрівку. Після першого удару, ОСОБА_5 руку від ножа забрав, а ніж залишився в середині нього, а вже після слів «Що ти робиш?», обвинувачений витягнув з нього ніж. Потім наздогнав, розвернув його, схопивши за плече і почав знову наносити удари ножем у область шиї. Ніяких сварок чи конфліктів між ним та ОСОБА_5 не було. Телефон свій він забрав, в той момент як раз відповів на дзвінок та не відключився, всі ці події його дружина чула в телефоні, потім сама відключилась, зателефонувала його матері, яка повернулась додому через півтори години, а він спав і загубив багато крові. Мати обмотала йому шию, покликала сестру, вони його оглянули, підняли і з нього полилася кров, мати злякалась та викликала швидку. Між нанесеннями ударів пройшло менше трьох хвилин. Під час вживання спиртних напоїв, телефон ОСОБА_5 він не бачив і не чіпав його. Будь яких вимог матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, одного дня він разом з потерпілим ОСОБА_8 познайомились з обвинуваченим ОСОБА_5 у спільної знайомої. Вдома у обвинуваченого ОСОБА_5 вживали спиртні напої, слухали музику на телефоні ОСОБА_8 , який лежав на столі. Обвинувачений знаходився у адекватному стані, нормально себе поводив, показував фотознімки. Згодом зателефонувала мати ОСОБА_8 і приблизно о 19.00 годині він з потерпілим вийшли з будинку і направились додому, допомагати його матері. Дорогою ОСОБА_8 пригадав, що забув свій телефон і повернувся до ОСОБА_5 , а він пішов додому, зробив хатню роботу і ліг спати. Коли прокинувся, то потерпілий вже лежав вдома і в нього була кров. Що трапилось у той час, потерпілий не говорив. Домашню роботи він робив мінімум пів години, за цей час потерпілий додому ще не повернувся. Сварок між ними під час перебування у ОСОБА_5 не виникало. Того вечора вони у знайомої випили пляшку, а потім взяли ще літрову пляшку, гроші дав ОСОБА_5 . Чи випили вони нарівні сказати не може, оскільки наливали кожен сам собі, на столі вдома у ОСОБА_5 знаходився кухонний ніж. Мобільного телефону у ОСОБА_5 він не бачив. Їх будинок знаходиться зовсім поруч з будинком ОСОБА_5 . Мати ОСОБА_8 з роботи приходить приблизно о 20.30 годині, а його розбудили о 22.00 годині.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що за допомогою телефонної розмови, яка відбулася о 19.30 годині, вона чула події виниклі між обвинуваченим і потерпілим. Який це саме був день, не пам`ятає. Вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_8 о 19.30 годині, він взяв слухавку та сказав їй «Зараз», вона почула як ОСОБА_5 поруч нецензурною лаявся, а її чоловік сказав «Поклади ніж», цю фразу він повторив декілька разів. Потім протягом хвилини вона чула лише шарудіння, далі чоловік сказав «Що ти наробив» і знову шарудіння, вона зрозуміла, що він начебто десь іде. Більше вона нічого не чула, чоловік того дня був у своєї матері. Вона також не чула, щоб ОСОБА_5 просив чоловіка віддати йому телефон. Слухавку поклала вона першою, як почула, що її чоловік вийшов і більше його не набирала. З того моменту як вона зателефонувала чоловікові і поклала слухавку пройшла можливо одна хвилина. Поклавши слухавку, вона одразу ж зателефонувала матері чоловіка, яка в той час перебувала на роботі. Згодом мати чоловіка їй подзвонила і сказала спочатку, що у нього поріз на шиї, а пізніше повідомила, що його забрала швидка. Її чоловік взяв слухавку з першого разу як вона зателефонувала. У чоловіка звичайний мобільний телефон, без сенсору, чорного кольору, марки «Сігма». Раніше з обвинуваченим вона знайома не була та ніколи про нього не чула. Згодом чоловік їй розповідав про події того дня, але фрагментами, оскільки він також знаходився у нетверезому стані. Чоловік їй казав, що ніяких сварок між ними не виникало, що розглядали фотознімки, випивали, сміялися. У них з чоловіком гарні стосунки, четверо спільних дітей, до своєї матері він їздить допомоги по господарству. Її чоловік вживає спиртні напої як всі звичайні люди, не зловживаючи.
За вимогами ч.1 ст.349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.
Крім показів самого обвинуваченого та свідків, в ході судового розгляду за клопотанням прокурора досліджено також інші докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно протоколу огляду місця події від 20.12.2017 року з фото таблицями, за участю ОСОБА_5 , проведено огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого у першій кімнаті на тумбі зверху виявлено та вилучено кухонний ніж з слідами підсохлої крові, крім того вилучено чоловічу куртку, зіскоби РБК з підлоги поблизу вхідних дверей, зріз з матрацу у вітальні (а.к.п. 98-101).
Протоколом огляду предмету від 20.12.2017 року з фото таблицями проведеного за участі ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , зафіксовано огляд кухонного ножа зі слідами РБК, який виявлено під час огляду житлового приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 . Оглянутий ніж виготовлений з металу, що візуально схожий на нержавіючу сталь, лезо з обох боків містить сліди, що схожі на підсохлу кров; рукоятка виробу має дерев`яне покриття, що обмотане ізоляційною стрічкою синього кольору, яка також містить підсохлі сліди РБК (а.к.п.102-104).
Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_8 поступив до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР» 18.12.2017 року з приводу прониклого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням між реберної артерії, в/долі лівої легені. Колото-різаного поранення грудної клітини праворуч. Колото-різного поранення шиї з пораненням внутрішньої, наружної яремної вени. (а.к.п.106)
Згідно висновку судово-медичної експертизи №46 від 16.01.2018 року у ОСОБА_8 малися різана рана шиї по передній поверхні, сліпе колото-різане поранення шиї з пораненням внутрішньої та зовнішньої яремної вени; сліпе непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч; проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням міжреберної артерії, верхньої долі лівої легені, гемо пневмоторакс ліворуч; садна кистей. За своїм характером виявлені проникаюче колото-різане поранення грудної клітини та шиї відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки життя. Різана рана шиї, сліпе непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини праворуч та садна кистей за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів і не мають ознак небезпеки для життя. Давність виявлених ушкоджень може відповідати 17.12.2017 року. Колото-різані поранення виникли від ударної дії плескатого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет з такими ж властивостями. Садна кистей від ударної дії тупого предмета (предметів), які могли мати як обмежену так і необмежену травмуючи поверхню, або при ударі об такий же предмет (предмети) (а.к.п.108-111).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2018 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 , у присутності двох понятих, судово-медичного експерта ОСОБА_16 та статиста ОСОБА_17 пояснив обставини події, що сталася 17.12.2017 року та показав механізм отримання ним тілесних ушкоджень. (а.к.п.112).
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №155 від 30.01.2018 року тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 могли виникнути при механізмі, вказаному ним самим під час проведення слідчого експерименту. (а.к.п. 115-116).
Відповідно до висновку експерта від 18.01.2018 року №29/4.6/143, за результатами трасологічного дослідження встановлено, що на поверхні ножа, вилученого при огляді місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , слідів папілярних узорів не виявлено. (а.к.п.117-119).
Відповідно висновку експерта №17 від 17.01.2018 року, за результатми імунологічного дослідження встановлено, що кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п.123-124).
Відповідно висновку експерта №130 від 06.02.2018 року, за результатами імунологічного дослідження встановлено, що на фрагменті тканини (об`єкт №1), на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об`єкт №2) та в двох слідах на куртці (об`єкти №5,6) встановлена наявність крові. На фрагменті тканини (об`єкт №1), на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об`єкт №2) та в двох слідах на куртці (об`єкти №5,6) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові, у зазначених об`єктах, виявлені антигени А і Н, а на фрагменті тканини (об`єкт №1), на марлевому тампоні (об`єкт №2) та в одному сліді на куртці (об`єкт №5) ще і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості походження крові, від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти В та супутнім антигеном Н. Також, не виключена можливість домішку крові у зазначених об`єктах, від особи (осіб) групи крові з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Враховуючи результати серологічного дослідження слідів крові на фрагменті тканини (об`єкт №1), на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об`єкт №2) та слідів крові на куртці (об`єкти №5,6) і групову властивість крові потерпілого ОСОБА_8 не виключена можливість походження крові у зазначених об`єктах від нього, оскільки виявлені антигени А і Н. властиві його груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові у зазначених об`єктах, від іншої особи, крові якої властивий один із виявлених антигенів, тобто антиген Н. (а.к.п. 126-129).
Відповідно висновку експерта №133 від 01.03.2018 року за результатами цитологічного дослідження, на ножі (об`єкти №1,2) представленому на дослідження, встановлена наявність крові та визначений білок людини. Мікрочастки тканин людини не знайдені. Кров в слідах на ножі (об`єкти №1,2) належить особі чоловічої генетичної статі, при визначені належності крові в даних слідах виявлено антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можливо висловитися, що кров в слідах на ножі (об`єкти №1,2) могла походити від чоловіка (чоловіків) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, можливо і від потерпілого ОСОБА_8 , беручи до уваги його групову характеристику крові (а.к.п.131-134).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 06.02.2018 року, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_9 , спеціаліста ОСОБА_18 , статиста ОСОБА_19 , та у присутності понятих, добровільно, детально розповів обставини подій та показав механізм та спосіб нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому. (а.к.п. 137-138).
Згідно додаткового висновку експерта №46/36 від 05.03.2018 року при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_8 , 1985 року народження з даними викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту з підозрюваним гр. ОСОБА_5 не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які були продемонстровано підозрюваним ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту (а.к.п.140-141).
Висновком експерта №29 від 07.02.2018 року за результатами імунологічного дослідження встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_5 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.к.п..148-149).
З висновку експерта №292 від 12.02.2018 року (а.с.127-129) вбачається, що з урахуванням «Висновку експерта» за №130 від 06.02.2018 року та за результатами серологічного дослідження слідів крові на фрагменті тканини (об`єкт №1), на марлевому тампоні зі змивом з місця події (об`єкт №2) та слідів крові на куртці (об`єкт №5) і враховуючи групові властивості крові потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 , не виключена можливість походження крові у зазначених об`єктах від них, як від кожного окремо так і від обох разом, оскільки виявлені антигени ОСОБА_20 властиві їх груповим характеристикам крові (а.к.п.151-153).
Згідно висновку судово - психіатричного експерта №55 від 22.03.2018 року гр. ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки у період інкримінованого йому діяння не страждав та у теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє у теперішній час емоційно нестабільний розлад особи. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. На час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_5 у досліджуваній ситуації у стані фізіологічного афекту не знаходився (а.к.п.155-158).
На виконання вимог ст.23 КПК України, колегією суддів безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження досліджено речові докази, а саме чоловічу зимову куртку зі слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, виріз тканини з матрацу ліжка зі слідами речовини бурого кольору.

Крім того, за клопотанням сторони обвинувачення, безпосередньо в судовому засіданні колегією суддів здійснено перегляд відеозаписів слідчих експериментів, що були проведені 24 січня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 та 06 лютого 2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 .

Положеннями ст.22 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен перевірити не тільки докази обвинувачення, а і докази сторони захисту на спростування обвинувачення, що узгоджується з вимогами ст.7 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Оцінюючи твердження обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не мав умислу заподіяти смерть потерпілому, а діяв в обстановці захисту від потерпілого ОСОБА_8 , суд вважає хибними та недостовірними, оскільки в судовому засіданні стороною захисту не доведено жодними доказами наявності з боку потерпілого будь-яких агресивних дій, погроз або насильства в бік обвинуваченого, наявності в нього будь-яких тілесних ушкоджень, що могли би бути розцінені як загроза його життю чи здоров`ю та потребували вжиття заходів самозахисту.

За змістом ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені виключно з метою захисту від суспільно небезпечного посягання для його негайного відвернення чи припинення. Стан необхідної оборони виникає в момент вчинення такого посягання або у разі створення нападником реальної загрози заподіяння шкоди, відтак відсутній в діях учасника обопільної сварки. Бійки з помсти, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим. Такі дії, якщо вони пов`язані з позбавленням життя потерпілого , за відсутності кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК України, належить кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство.

Аналогічну правову позицію висловив Пленум Верховного Суду України у своїх роз`ясненнях , що містяться в п.20 його постанови №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя..» та в п.2 постанови №1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону».

Оскільки дії, які за твердженням захисту, нібито вчинив потерпілий в стані алкогольного сп`яніння, за своїм характером і об`єктивними проявами не можуть розцінюватись як такі, що досягли ступеня суспільної небезпечності, властивого злочину, і могли викликати у ОСОБА_5 стан необхідної оборони, тому твердження обвинуваченого та його захисника про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, є безпідставними, оскільки сукупністю всіх обставин вчиненого діяння, подальших дій обвинуваченого доводять зміст і спрямованість умислу ОСОБА_5 на умисне вбивство потерпілого.

Суд при цьому оцінює і показання обвинуваченого, які не можна визнати щирими. Так, у судовому засіданні, відстоюючи свою захисну позицію, він, з одного боку послався на те, що деталей конфлікту не пам`ятає, а з іншого - на свою користь повідомляв у суді нові і нові деталі конфлікту, що колегія суддів розцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та ввести колегію в оману.
Отже судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_8 удари ножем у життєво важливі органи ребра, грудну клітину та шию, ушкодження яких як правило з невідворотністю спричиняють смерть людини. Однак протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , не призвели до смертельного наслідку лише через випадковий збіг обставин, незалежних від волі обвинуваченого.

Аналізуючи показання обвинуваченого, дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, виходячи із сукупності досліджених судом обставин вчиненого діяння, способу нанесення ударів, знаряддя злочину, кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень потерпілого, що знаходились в прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого , колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючих покарання обставин, згідно ст. 66 КК України, судом не встановив.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадською корисною працею не займається, інвалідом не являється.
При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Приймаючи до уваги обставини справи, думку потерпілого, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено. Суд, реалізуючі принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: чоловічу зимову куртку, зіскоб з підлоги, кухонний ніж, виріз тканини з матрацу, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Софіївського ВП, необхідно знищити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 858 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України, колегія суддів -
ухвалила:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 20 вересня 2018 року.

Речові докази: чоловічу зимову куртку зі слідами РБК, зіскоб РБК з підлоги, кухонний ніж зі слідами РБК, виріз тканини з матрацу ліжка зі слідами РБК, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Софіївського ВП знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 858 гривень 00 копійок.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк покарання період досудового тримання під вартою ОСОБА_5 з 06 лютого 2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3