УХВАЛА
Іменем України

26.10.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт в транспортного засобу Mersedes Benz Sprinter р/н. НОМЕР_1 . В обгрунтування клопотання заявник посилається на те, що на даний момент вже були проведені слідчий експеримент та авто технічна експертиза, автомобіль потребує ремонту після дорожньо-транспортної пригоди, а також власник використовував транспортний засіб у власних потребах.
Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Слідчий СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000516, накладено арешт на автомобіль марки Mersedes Benz Sprinter р/н. НОМЕР_1 та тимчасово позбавлено власника ОСОБА_3 та користувачів останнього можливості відчужувати розпоряджатися та використовувати, вищевказане майно.
У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним ( справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»). Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідування злочинів. Разом з тим, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Враховуючи доводи заявника, тривалість досудового розслідування та оскільки слідчий будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з"явився, матеріалів кримінального провадження не надав, доводи заявника не спростував, слідчим( за відсутності в в судовому засіданні) не було доведено необхідність у подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, з моменту накладення арешту на майно минув тривалий час для здійснення слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що потреба у накладенні арешту на автомобіль відпала та клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 131, 171, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2018 року, а саме на автомобіль марки Mersedes Benz Sprinter реєстраційний НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1