справа №562/1992/18
У Х В А Л А
іменем України

31.07.2018 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні №0000290 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олексин, Рівненького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ученя 7 класу Кунинської ЗОШ І-ІІІ ступенів Здолбунівського району Рівненської області, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Малолітній ОСОБА_4 , в ніч на 05 травня 2018 року, за попередньою змовою та спільно ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відчинення вхідних дверей, незаконно проникли до підсобного приміщення ОСОБА_9 , що розташоване на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали: електричний тример марки «Expert Garden», вартістю 315,38 грн., футляр із набором накидних головок, вартістю 109,75 грн., степлер-молоток марки «Matrix», вартістю 236,90 грн., чим спричинили ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 662,03 грн.
Таким чином, своїми умисними діями малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.З ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення в приміщення.
У судовому засіданні прокурор з урахуванням віку неповнолітнього ОСОБА_4 на даний час просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Неповнолітній ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 , законний представник малолітнього ОСОБА_5 не заперечували, проти застосування примусових заходів виховного характеру.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
З роз`яснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.
Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд відповідно до п.3 ч.1 ст.501 КПК України з`ясовує, зокрема, чи слід застосовувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Установлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 згідно ст.22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, та вчинив ці діяння після досягнення тринадцятирічного віку.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в приміщення), поведінку неповнолітнього після вчинення суспільно-небезпечного діяння, зокрема, визнання своєї винуватості та щире каяття, особу неповнолітнього, умови життя, виховання та його ставлення до вчиненого.
Передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття), оскільки за коротшого строку він буде малоефективним. (п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №2 від 15 травня 2006 року).
Суд погоджується з учасниками провадження про необхідність застосування відносно останнього згідно п.1 ч.2 ст.105 КК України таких примусових заходів виховного характеру, як застереження, який полягає у роз`ясненні судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Керуючись ст.ст. 497, 500-501КПК України, суд

у х в а л и в

Клопотання прокурора задоволити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олексин, Рівненького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Кунинської ЗОШ І-ІІІ ступенів Здолбунівського району Рівненської області, раніше не судимого примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі малолітнього ОСОБА_4 до досягнення ним шістнадцятирічного віку, під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки, с. Великий Олексин, Рівненького району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня її проголошення.

Суддя: