№ провадження 1-кс/566/209/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2018 року смт.Млинів Рівненської області
Слідчий суддя Млинівського районного суду ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
заступника начальника слідчого відділення Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 23.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24 липня 2018 року до слідчого судді Млинівського районного суду надійшло клопотання про накладення арешту на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000334 від 23.07.2018, належні підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: грошову купюру номіналом 200 (двісті) грн. серія ВА 2562611.
З клопотання вбачається, що 23 липня 2018 року, приблизно об 11:05, водій автомобіля марки "Рено Магнум" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , перебуваючи на автодорозі в с.Ужинець Млинівського району, з метою уникнення адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, запропонував неправомірну вигоду в сумі 200 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..132-1 КУпАП працівнику Млинівського ВП ОСОБА_5 , які в ході огляду місця події було вилучено, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Перевіривши клопотання та дослідивши додані до клопотання докази, заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В частині третій ст.170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Зі змісту ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна;2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно протоколу огляду від 23.07.2018 в ході огляду вилучено грошову купюру номіналом 200 (двісті) грн. серія ВА 2562611. (а.с.7-8)
Відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів від 23.07.2018 року грошову купюру номіналом 200 (двісті) грн. серія ВА 2562611 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.(а.с.9)
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ст..132-1 КУпАП до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. (а.с.12)
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та відповідно до ст.98 КПК є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання, суд бере до уваги вимоги пункту 5 частини 2 ст.173 КПК України якими передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У відповідності до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На думку слідчого судді, арешт має бути накладено шляхом тимчасового позбавлення власника ОСОБА_4 права на користування, розпорядження та відчуження належним йому тимчасово вилученим майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 214, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділення Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 23.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме :
- грошову купюру номіналом 200 (двісті) грн. серія ВА 2562611, належну ОСОБА_4 , заборонивши її використання, розпорядження та відчуження.
Строк дії ухвали встановити до закінчення судового розгляду кримінального провадження.
Ухвалу про арешт майна направити для негайного виконання слідчому, прокурору.
Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1