Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/2443/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/372/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
підозрюваний ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 березня 2018 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , з зазначенням переліку майна.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказане майно має на меті забезпечення цивільного позову.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, а клопотання слідчого про арешт належного йому майна безпідставним з урахуванням наступного. Так, апелянт зазначає на необґрунтованість підозри щодо нього та доказів завдання матеріальної шкоди саме ним, а отже покладення обов`язку з відшкодування шкоди саме на нього. Апелянт вважає, що між його діями та завданою стихійним лихом шкодою, відсутній безпосередній причинний зв`язок, що виключає законні, правові підстави для покладення на нього обов`язку щодо відшкодування ФГ «Вікторія» матеріальної шкоди. Звертає увагу апелянт і на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні обґрунтовані висновки товарознавчої експертизи про об`єктивно визначену вартість, начебто, знищеного майна, а висновок, який міститься в матеріалах провадження є некоректним та необґрунтованим, оскільки вартість пшениці та ріпака зазначена в ньому, з невідомих підстав, не на дату вчинення, на думку органів досудового розслідування, протиправних дій та без урахування їх основних показників, які впливають на його вартість, в тому числі сортність, класовість зерна пшениці, ячменю та насіння ріпака. Апелянт вважає також, що арешт майна про який клопоче слідчий, буде мати наслідки і для третіх осіб, тобто фактично призведе до порушення прав його дружини та негативним чином вплине на законні інтереси останньої. Крім того, на думку апелянта, матеріали, додані до клопотання, не містять даних і слідчим не надані відомості про вартість майна, яке він просить арештувати, що фактично позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність його із розміром шкоди.
Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про арешт майна.
У клопотанні зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 26 лютого 2018 року за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. 01 лютого 2018 року ОСОБА_8 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. 27 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Під час проведення досудового розслідування ФГ «Вікторія» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 252 733 гривні 10 копійок та заявлений відповідний цивільний позов. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за підозрюваним ОСОБА_8 зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомості: земельна ділянка із кадастровим номером :29:001:0042, площею 0,8895 га, розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, сщ/рада. Михайлівська; земельна ділянка із кадастровим номером :21:012:0011, площею 8,7614 га, розташована зa адресою: Запорізька область, Михайлівський район, сщ/рада. Михайлівська; будинок, житловий розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 48,9. Тому, з метою відшкодування шкоди, завданої ФГ «Вікторія» внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення виконання цивільного позову слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що було встановлено, що в рамках цього кримінального провадження стороною обвинувачення ОСОБА_8 було повідомлено про підозру та заявлено ФГ «Вікторія» цивільний позов на загальну суму 1 252 733,10 гривень, для забезпечення якого, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного, а саме дві земельні ділянки та житловий будинок.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення цивільного позову, оскільки вказане майно належить підозрюваному ОСОБА_8 , а спричинені ним збитки повинні бути відшкодовані.
На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000040 від 26 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, та докази, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено слідчим суддею, 26 лютого 2018 року органом досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за №0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. В рамках даного кримінального провадження 01 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру, а 27 лютого 2018 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозрита є обґрунтована підозра, що саме останній скоїв інкримінований йому злочин, його діями ФГ «Вікторія» були завдані збитки в розмірі 1 252 733,10 гривень, які відповідно до вимог ст.1166 ЦК України мають бути відшкодовані винною особою.
Враховуючи наявність обґрунтованих підстав вважати, що саме підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК України, останньому повідомлено про підозру, значний розмір заподіяних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а також наявність в матеріалах цивільного позову, слідчий суддя прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна підозрюваного, оскільки прийняте рішення є заходом забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
Тому доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту колегія суддів вважає необґрунтованими.
Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його відчуження, що унеможливить подальше відшкодування завданих збитків.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 щодо відсутності доказів, які свідчили б про те, що саме ним вчинено вищезазначений злочин та відсутності причинного зв`язку між його діями та завданою шкодою, колегія суддів вважає передчасними та такими, що не спростовують висновків суду, оскільки суд на даній стадії кримінального провадження не вирішує питання щодо оцінки доказів та встановлення істини по справі.
Що стосується доводів апелянта щодо співрозмірності обмеження права власності останнього з завданою шкодою, колегія суддів вважає, що враховуючи суму збитків, яка зазначена в цивільному позові та підлягає стягненню, така сума є співрозмірною тому майну, на яке було накладено арешт, а тому слідчий суддя прийшов правильного висновку і в цій частині.
На підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що співвласником арештованого майна є третя особа, а саме - дружина апелянта, останнім до суду будь-яких документів надано не було. А тому колегія суддів, вважає такі доводи безпідставними.
Отже, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172,173,370,372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія, суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення слідчого судді щодо задоволення клопотання про арешт майна.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 березня 2018 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , з зазначенням переліку майна, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4