Провадження №1-кп/639/366/18
Справа №639/2724/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 11 травня 2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000885 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, маючого на утримання малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року ОСОБА_5 о 13 годині 40 хвилин перебував поблизу будівлі відділення «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Мало-Гончарівська, б. 28/30, де помітив припаркований автомобіль «Kia Sportage» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить раніше йому незнайомому ОСОБА_4 . Саме в той час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, яке на його думку, могло знаходитися в салоні вказаного автомобіля. Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел, підійшов до цього автомобіля, через бокове скло помітив у салоні біля водійського крісла барсетку, якою й вирішив таємно заволодіти. Надалі, бажаючи довести задуманий злочин до кінця, він спочатку підняв з землі камінь лежачий поблизу автомобіля та, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не може завадити вчиненню крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосовуючи в якості знаряддя знайдений ним камінь, розбив ним скло дверей з боку водійського місця і, просунувши через отвір руку, таємно заволодів барсеткою та грошовими коштами в сумі 3875 грн. Відразу ж ОСОБА_5 , звернувши на свою користь барсетку з її вмістом, будучи впевненим, що його дії залишаються непоміченими, почав відходити від автомобіля в сторону вул. Маршала Конєва, зробивши приблизно п`ять кроків, з тим, щоб зникнути з викраденим з місця вчинення злочину. Однак, як тільки ОСОБА_5 почав відходити від автомобіля, потерпілий ОСОБА_4 як раз вийшов з території «Нової Пошти», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Мало-Гончарівська, б. 28/30 та помітивши розбите скло бокових дверей свого автомобіля та раніше йому незнайомого ОСОБА_5 , який прискорено віддалявся в напрямку вул. Маршала Конєва, запідозрив, що останній викрав його барсетку з грошима та вирішив наздогнати його з тим, щоб затримати крадія та повернути собі викрадене. У свою чергу ОСОБА_5 , бажаючи досягти своєї протиправної мети, продовжуючи свої злочинні дії, які у зв`язку з обставинами, що сталися переросли з таємного викрадення (крадіжки) у відкрите викрадення чужого майна, утримуючи при собі барсетку з грошима, не реагуючи на законні вимоги потерпілого зупинитися, продовжив прискорено рухатися в напрямку вул. Маршала Конєва, щоб зникнути з викраденим майном з місця скоєння злочину та розпорядитися в подальшому ним на власний розсуд. Однак, ОСОБА_5 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені потерпілим, який затримав його на місці події, приблизно в 10 метрах від автомобілю, після чого було викликано співробітників поліції.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 336, 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив грабіж відносно потерпілого, при цьому детально вказав на механізм та спосіб вчинення злочину. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорюють.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив про обставини вчинення відносно нього обвинувачем злочину. Будь-яких претензій до останнього не має.

Обвинувачений та потерпілий вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 р. дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, тобто незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Така юридична оцінка дій обвинувачених відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, не одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
До набранням вироком законної сили продовжити у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із покладенням на нього обов`язку не залишати місце проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., після набранням вироком законної сили дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази, а саме: диск DVD-R, який поміщено у паперовий конверт білого кольору, наданий потерпілим ОСОБА_4 - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, барсетку чорного кольору, ключі, універсальний розкладний ніж, паспорт громадянина України та посвідчення водія на ім*я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Kia Sportage» НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 3875 грн. повернути власнику ОСОБА_4 , рюкзак чорного кольору з написом «Demix» червоного кольору в якому знаходяться: футляр з сонцезахистними окулярами, салфетка для протирання окулярів, мобільний телефон Нокіа чорного кольору IMEI НОМЕР_2 , ключи, складний ніж з дерев*яною ручкою повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченим. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1