АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року про повернення скарги особі, яка її подала, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою скаргу ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 08.12.2017 року про відмову у визнанні потерпілимповернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що відповідно до вимог ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Також вказує, що звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 08.12.2017про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001395, ОСОБА_8 не надав доказів, які б переконливо свідчили про отримання ним копії цієї постанови лише 27.04.2018 року, про що останній зазначав у своїй скарзі, а також доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до слідчого судді з метою реалізації права на оскарження, згідно положень ст. 303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку та повернув скаргу особі, яка її подала на підставі п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

На зазначену ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2018 року та призначити новий розгляд його скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 14.12.2017 року в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що приймаючи рішення про повернення скарги особі, яка її подала, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо пропуску ним строку на звернення зі скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, оскільки частиною 1 статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Тобто відповідно до вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства, десятиденний строк звернення до суду починається з дня отримання ОСОБА_8 чи його представником копії оскаржуваної постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Також вказує, що у поданій скарзі було чітко зазначено, що постанову про відмову у визнанні потерпілим від 14.12.2017 року представник ОСОБА_8 отримав лише 27.04.2018 року і долучений до скарги супровідний лист прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 за №9/4253вих.18 від 13.04.2018 року підтверджує отримання зазначеної постанови від 14.12.2017 року саме 27.04.2018 року (згідно журналу обліку вхідної кореспонденції адвокатського об`єднання, вх. №1138). Тобто, на переконання апелянта, строк звернення до суду зі скаргою на дане рішення прокурора починається саме 27.04.2018 року та закінчується 07.05.2018 року, а отже скаргу на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 14.12.2017 року подано до Печерського районного суду міста Києва в межах десятиденного строку 03.05.2018 року.

Крім цього наголошує, що нормами кримінального процесуального закону не передбачено обов`язку заявника підтверджувати слідчому судді дату отримання копії постанови слідчого на стадії подання відповідної скарги до суду, а тому посилання слідчого судді на ту обставину, що у скарзі не зазначено доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду в порядку ст. 303 КПК України, у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством є безпідставним, адже скаргу подано в межах строку передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, а відтак і будь-які докази причин пропуску процесуального строку не подавалися.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали судового провадження №757/21448/18-к та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 03.05.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 14.12.2017 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001395 від 09.11.2017 року.

За приписами ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Переглядаючи судове рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 14.12.2017 року вимоги кримінального процесуального закону були порушені.

Так, приймаючи рішення про повернення скарги особі, що її подала, слідчий суддя зазначив, що у поданій скарзі не наведено переконливих доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до слідчого судді з метою реалізації права на оскарження, згідно положень ст. 303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством, а також не надано доказів, які б свідчили про час отримання цією особою копії вищезазначеної постанови слідчого від 14.12.2017 року саме 27.04.2018 року, а тому за відсутності підстав вважати, що дана скарга подана в межах строків визначених ч.1 ст. 304 КПК України і особа, яка подала скаргу не порушує питання про поновлення пропущеного строку на оскарження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Однак, з таким рішенням колегія суддів погодитись не може, оскільки звертаючись до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, адвокат ОСОБА_7 вказав, що копія оскаржуваної постанови слідчого від 14.12.2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_8 потерпілиму кримінальному провадженні №0001395 йому не вручалась, а була направлена військовою прокуратурою Київського гарнізону супровідним листом від 14.04.2018 року за №9/4253вих.18 та отримана лише 27.04.2018 року.

Проте, ці обставини слідчий суддя належним чином не перевірив та безпідставно повернув скаргу особі, що її подала, чим фактично усунувся від покладеного на нього кримінальним процесуальним кодексом України обов`язку щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, оскільки вразі виникнення сумнівів щодо дотримання особою, яка подала скаргу строку на оскарження, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя мав би перевірити викладені у скарзі доводи щодо дати отримання цією особою копії оскаржуваної постанови слідчого від 14.12.2017 року та у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства прийняти рішення.

Що стосується посилання прокурора, який під час апеляційного розгляду справи стверджував, що копія постанови слідчого від 14.12.2017 року про відмову у визнання ОСОБА_8 потерпілим у кримінальному провадженні була направлена адвокату на його поштову адресу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цієї обставини і прокурором під час апеляційного розгляду справи не надано доказів про направлення копії оскаржуваної постанови слідчого у передбачений законом спосіб.

За наведеного, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року про повернення скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 14.12.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001395 підлягає скасуванню як незаконна, з призначенням нового розгляду цієї скарги в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2018 року, якою скаргу ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 від 14.12.2017 року про відмову у визнанні потерпілимповернуто особі, яка її подала скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3