Єдиний унікальний номер 235/2266/17
Номер провадження 11-кп/775/606/2018

УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області матеріали кримінального провадження № 0001026 відносно ОСОБА_6 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гришине, Покровського району, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого 27.11.2015 року Красноармійським міськрайонним судом, Донецької області за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки з іспитовим строком на 2 роки, працевлаштованого 6.06.2017 року слюсарем ремонтником на Красноармійському ремонтно - технічному заводі, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі та призначено йому покарання за цією статтею у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання призначене за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2015 року за ст. 286 ч. 2 КК України, за ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2018 року, 27 листопада 2015 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 було засуджено Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Згідно ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

17 березня 2016 року засуджений ОСОБА_6 поставлений на облік до Покровського МРВ уповноваженого органу з питань пробації та до взводу Красноармійського ВП ГУ НП в Донецькій області направлено повідомлення щодо вилучення водійського посвідчення у засудженого ОСОБА_6

17 березня 2016 року засудженому ОСОБА_6 за місцем проживання АДРЕСА_1 , направлений виклик на 25.03.2016 року для явки до відділу для постановки на облік, однак засуджений за викликом не з`явився.

1 квітня 2016 року до Покровського МРВ уповноваженого органу з питань пробації надійшла інформація №31/5-1444-610 від 25.03.2016 року від територіального сервісного центру №1444 про те, що водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 не надходило на збереження, до електронного реєстру було внесено інформацію про позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_6 .

5 квітня 2016 року ОСОБА_6 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, зобов`язано виконувати вимоги вироку суду, надавати за вимогою кримінально - виконавчої інспекції документи, які пов`язані з виконанням даного покарання, повідомляти інспекцію про місце роботи і проживання чи їх зміну, з`являтися за викликом до інспекції, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України. В особистому поясненні ОСОБА_6 зобов`язався здати водійське посвідчення на зберігання до територіального сервісного центру № 1444 до 6 квітня 2016 року та не керувати транспортними засобами. 5 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_6 винесено перше письмове попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, особою засудженою до цього виду покарання, оскільки ОСОБА_6 не з`явився до кримінально - виконавчої інспекції для постановки на облік за викликами 25.03.2016 року та 4.04.2016 року без поважної причини.

6 вересня 2016 року засудженому ОСОБА_6 винесено друге письмове попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, особою засудженою до цього виду покарання, оскільки ОСОБА_6 своєчасно не повідомив кримінально-виконавчу інспекцію про відкриття приватного підприємства «Попков».

13 квітня 2017 року засудженому ОСОБА_6 винесено третє письмове попередження за порушення порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, особою засудженою до цього виду покарання, оскільки 26 січня 2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 6 КУпАП, а саме: керував автомобілем з забрудненими номерними знаками, які не дозволили чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

18 квітня 2017 року до Покровського МРВ уповноваженого органу з питань пробації від Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області надійшла копія постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №391527 від 26.01.2017 року за ст. 121 ч. 6 КУпАП (штраф на користь держави 340 грн.), в якій зазначено серію та номер водійського посвідчення ОСОБА_6 , а саме НОМЕР_1 виданий МРЕВ м. Красноармійська 28.08.2013 року, тобто документ, який засуджений пред`явив на вимогу працівника поліції під час огляду транспортного засобу ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є останній, яке ОСОБА_6 повинен був здати на зберігання до територіального сервісного центру №1444.

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , було подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити вирок в частині призначеного покарання, застосувавши до нього покарання у виді виправних робіт. Вважає, що покарання призначене його підзахисному є занадто суровим, оскільки ОСОБА_6 має на утриманні вагітну дружину, офіційно працевлаштований, що дає йому можливість утримувати свою родину, так як він є єдиним годувальником в сім`ї. Зазначає, що судом не взяті до уваги клопотання сторони захисту про порушення з боку повноваженого органу з питань пробації щодо дій відносно засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегії суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що судом, нібито, не взяті до уваги клопотання сторони захисту про порушення з боку повноваженого органу з питань пробації щодо дій відносно засудженого ОСОБА_6 , оскільки це відображено в вироку першої інстанції (а.с 105).

На думку колегії суддів суттєвих порушень вимог діючого законом не допущено.

На думку колегії суддів суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи та дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сам ОСОБА_6 , як в судовому засіданні, так і в суді апеляційної інстанції, не заперечував, що він знав про обов`язок здати уповноваженому органу своє водійське посвідчення на виконання вироку, але умисно це не зробив, продовжуючи користуватись ним. Його доводи, нібито, він вважав, що він його загубив під час ремонту, не є слушними.

Зазначені доводи перевірені судом першої інстанції. Колегія суддів розцінює ці доводи, як його бажання уникнути відповідальності.

Як встановлено, 26.01.2017 року ОСОБА_6 було затримано під час керування транспортним засобом, під час якого він надав працівникам поліції водійське посвідчення, яке повинен був здати ще у 2015 році, після набуття вироком чинності.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 в цій частині є неспроможними.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_6 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії не великої тяжкості злочинів у сфері злочинів проти правосуддя, конкретних обставин справи, а саме скоєння кримінального правопорушення в період іспитового строку, даних про його особу, який раніше судимий, працює, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено в межах санкції.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання у вигляді 1 року обмеження волі є саме таким.

Також суд першої інстанції обґрунтовано застосував вимоги ч. 1 ст. 71 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі. Всі обставини, зазначені в апеляційній скарзі, повно та обґрунтовано викладені у вироку судом першої інстанції та враховані при обранні міри покарання.

Наявність вагітної дружини та офіційне працевлаштування самі по собі, не є безумовним обов`язком суду для пом`якшення покарання.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, колегією суддів не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді