Справа № 173/812/18
Номер провадження1-кп/173/144/2018
04 вересня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с-ще Дніпровське, Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого,
одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,
зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.12.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст.249 КК України до штрафу у розмірі
3400 грн., (штраф сплачений),
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 10 березня 2018 року, близько 14 години 30 хвилин, знаходячись в селі Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, переслідуючи корисливу мету та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_6 , пройшов на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де через дверний отвір зайшов до середини частково зруйнованої житлової будівлі, після чого через отвір у стелі, піднявся на дах будівлі. Перебуваючи на даху вказаної будівлі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, за допомогою арматури, яку знайшов на горищі вказаної будівлі, почав демонтувати та скидати з даху на землю металеві листи розміром 100x165 см, товщиною металу 0,8 мм, якими був вкритий дах будинку і, таким чином, намагався викрасти металеві листи у кількості 10 шт.
Однак, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки його злочинні дії були припинені потерпілим ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядитись викраденим майном не встиг.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 66 ОСОБА_4 намагався спричинити ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2647,70 гривень, у цінах, які діють на момент вчинення кримінального правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, та суду показав, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він намагався скоїти крадіжку майна у потерпілого У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що при вказаних обставинах у нього намагалися викрасти належне йому майно. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, надавши іспитовий термін, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі металеві листи в кількості 10 штук розмірами: довжиною 165 см, шириною 100 см, товщиною 0,8 мм, які передані на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.