Справа №468/676/16-к 20.09.2018
У Х В А Л А
20 вересня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 та прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого за ч. 1 ст. 119 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Перший заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 просить вирок скасувати з підстав істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , який підтримував обвинувачення у суді першої інстанції, просить вирок скасувати в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 119 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор ОСОБА_5 вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що суд хоча й визнав ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 119 КК України, за якою органом досудового розслідування висунуто обвинувачення, проте обвинувачення не сформулював таким чином, що дозволило би при зіставленні ознак установлених судом злочинних діянь і ознак вказаних злочинів, дійти висновку про їх відповідність.
В обвинуваченні, визнаному судом доведеним не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони, наслідків вчинення злочину. Викладені у вироку фактичні обставини та сукупність досліджених доказів щодо характеру, локалізації та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_7 більш тяжкого складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Натомість, відсутність у вироку суду категоричних висновків щодо наявності складу злочину, за яким ОСОБА_7 засуджено, потребує більш детального дослідження фактичних обставин у їх сукупності через призначення нового судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 119 КК України, вважає, що зазначений вирок суду підлягає скасуванню в частині звільнення від відбування покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого та настання тяжких незворотних наслідків смерть потерпілого ОСОБА_10 . Посилання суду на характеристику, як позитивну, є безпідставними, оскільки з характеристики, долученої до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, схильний до зловживання спиртним.
Не погоджується з посиланням суду першої інстанції на необережну форму вини, як на одну з підстав звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки формою вини злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України є лише необережність, що враховано в санкції зазначеної статті.
Також зазначає, що суд не врахував позицію потерпілої щодо покарання, на яке, на її думку заслуговує обвинувачений, той факт, що ОСОБА_7 , відшкодував потерпілій матеріальну шкоду лише частково і тільки перед завершенням судового розгляду кримінального провадження. Попросив вибачення у потерпілої за вчинене діяння тільки після відповідних запитань прокурора, що свідчить про відсутність його щирого каяття.
Позиції інших учасників процесу.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_7 просить залишити її без задоволення.
Вказує, що кримінальне провадження довгий час розглядалось в суді і під тиском доказів, прокурор змінив обвинувачення з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України. Таким чином, судом розглянуто кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
05.02.2016 р., близько 23.00 год., ОСОБА_7 , який перебував на території домоволодіння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , після розпивання алкогольних напоїв, в ході сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 не менше 1 прямого удару кулаком в область обличчя та тулубу, після чого припинив свої дії. Через деякий час у ході сварки, що продовжилась, ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_10 , який стояв у дверному отворі до ванної кімнати, ще не менше 1 удару кулаком руки в область обличчя, в наслідок чого потерпілий впав на спину та вдарився потилицею об підлогу. В результаті падіння та удару головою об підлогу у потерпілого ОСОБА_10 утворилися тілесні ушкодження у вигляді масивних крововиливів в м`яких тканинах голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку потиличної області, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, вогнищевого забою головного мозку передніх відділів правої лобної частки, які спричинили смерть потерпілого. Згідно висновку експерта №57-к від 14.06.2016 р. дані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю та носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд, заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг у їх межах, апеляційній суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені дослідженими судом доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було затверджено 15.09.2016 р. та скеровано до суду за ч.2 ст. 121 КК України.
Судом першої інстанції допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , експерта ОСОБА_14 , досліджено висновки експертів №57-к від 14.06.2016 р., № 21 від 10.02.2016 р., № 16 від 11.04.2016 р., № 06 від 23.05.2016 р.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_10 , який стояв у дверному отворі до ванної кімнати, удар кулаком руки в область обличчя, в наслідок чого потерпілий, який знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, впав на спину та вдарився потилицею об підлогу. В результаті падіння та удару головою об підлогу у потерпілого ОСОБА_10 утворилися тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого.
В ході судового розгляду, прокурор Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який підтримував обвинувачення в суді, змінив обвинувачення та 18.12.2017 р. подав обвинувальний акт за ч.1 ст. 119 КК України.
У формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, в межах пред`явленого зміненого обвинувачення, зазначено місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини, мотиви кримінального правопорушення. Зазначено докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до положення ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Оскільки прокурор змінив обвинувачення під час судового розгляду на більш м`яке, потерпіла, якій, відповідно до вимог ч.3 ст. 338 КПК України, судом було роз`яснено її право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, не підтримала обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження в межах зміненого обвинувачення, та був позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_7 за більш тяжким злочином.
Тому, доводи прокурора ОСОБА_5 , що викладені у вироку фактичні обставини та сукупність досліджених доказів щодо характеру, локалізації та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_7 більш тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та про відсутність у вироку категоричних висновків щодо наявності складу злочину, за яким останнього засуджено, є неспроможними.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку в обласному психіатричному диспансері та наркодиспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України. На думку апеляційного суду, призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора ОСОБА_6 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність внаслідок застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції послався на сукупність наведених вище обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , поведінку потерпілого, те, що злочин відноситься до злочинів з необережною формою вини. На думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції в цій частині є вірними.
Є неспроможними доводи прокурора ОСОБА_6 , що суд не врахував позицію потерпілої, оскільки потерпіла ОСОБА_11 , в судовому засіданні в суді першої інстанції, заявила, що не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_7 , збитки їй частково відшкодовано.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання та про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 та прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 та прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_15