Справа № 206/641/18
Провадження № 1-кп/206/167/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 26.01.2018 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25.03.2018 включно.
21.03.2018 строк тримання було продовжено до 19.05.2018.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшились, окрім того, судовий розгляд продовжується, залишились недопитаними свідки.
Обвинувачений у судовому засіданні щодо вирішення даного клопотання покладався на розсуд суду.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, суд приходить до наступних висновків.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, репутацію обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відсутність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, та ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого в період іспитового строку.
Ризиками, які суд оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні провапорушення, впливати на свідків та потерпілого, яких суд ще не допитував під час судового провадження.
Таким чином, ризики, що були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження тримання під вартою на сьогодні не перестали існувати.
Дані відносно особи обвинуваченого враховуються судом, а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено реальне позбавлення волі до 6 років, а тому, викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
Крім того, матеріали обвинувального акту вказують на можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування всіх обставин у справі, є достатньою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Беручи до уваги викладене, а також обставини кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 199, 331, 372 КПК України, -
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 12.07.2018.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1