Справа № 203/360/18
Провадження № 1-кп/0203/280/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003769 від 19.11.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 05.12.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 28.10.2016 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 16 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України
в с т а н о в и в:

У невстановлений час, приблизно на початку листопада 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи на житловому масиві «Північний», біля ринку «Локомотив» у м. Дніпро, знайшов предмет схожий на гранату РГД-5 з маркування «1-Т» та запал до неї типу УЗРГМ з маркуванням «19-87УЗРГМ-2583», після чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання на зберігання вибухового пристрою та бойового припасу шляхом привласнення знайдених предметів, після чого останній залишив собі вказані предмети, тобто незаконно придбав, переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно без передбаченого законом дозволу їх зберігати.
18.11.2017 року, приблизно о 11 год. ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що вищезазначені предмети відносяться до вибухових речовин та бойових припасів, на придбання, зберігання та носіння яких необхідний передбачений законом дозвіл, та маючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, взяв вищевказану гранату РГД-5 з маркування «1-Т» та запал до неї типу УЗРГМ з маркуванням «19-87УЗРГМ-2583», після чого направився на вулицю, тим самим почав носити вищезазначені предмети при собі без передбаченого законом дозволу.
18.11.2017 року близько о 12:00 год., ОСОБА_5 знаходячись в місті Дніпро, біля будинку №112 по вулиці Миколи Руденка, вживав спиртний напій «пиво» та був зупинений працівниками поліції ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та відносно останнього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч.2 ст.178 КУпАП.
У ході бесіди з працівниками поліції ВКП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 повідомив, що має при собі заборонені предмети. 18.11.2017, в період з 12:20 по 12:40 год. ОСОБА_5 , знаходячись в м. Дніпро, біля будинку №112 по вулиці Миколи Руденка, добровільно видав слідчому слідчо-оперативної групи Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у присутності двох понятих гранату РГД- 5 з маркування «1-Т» та запал до неї типу УЗРГМ з маркуванням «19-87УЗРГМ-2583». Вказані предмети, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини тротил, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, - відноситься до категорії вибухових речовин; уніфікований запал типу УЗРГМ-2, - відноситься до категорії боєприпасів. Споряджений корпус, ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал типу УЗРГМ- 2, який безперешкодно з`єднуються між собою різьбовим з`єднанням утворюючи осколкову гранату РГД-5, промислового виготовлення, - відноситься до категорії боєприпасів, є протипіхотною осколковою ручною гранатою дистанційної дії, наступального типу.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що приблизно на початку листопада 2017 року, біля ринку «Локомотив» у м. Дніпро, знайшов предмет схожий на гранату та запал до неї. Вирішив залишити вказані предмети собі, переніс по місцю свого мешкання та залишив у куртці. 18.11.2017 року він одягнув вказану куртку та вийшов до міста. В районі вулиці Миколи Руденка, він вживав пиво, був зупинений працівниками поліції ВКП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які склали протокол. Він повідомив, що має при собі заборонені предмети. В подальшому у присутність понятих він видав гранату та запал до неї. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_5 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має ряд тяжких захворювань, характеризується позитивно, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність тяжких хвороб.
Обставинами, що обтяжують покарання є рецидив злочину.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі. Однак, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, наявність у останнього тяжких захворювань, обставини скоєння кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства.
Судові витрати в розмірі 593 гривні 22 копійки за проведення судово-вибухотехнічної експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1