Справа № 675/1440/18
Провадження № 1-в/675/234/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" липня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника закладу виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування Закону України "Про амністію у 2016 році",-

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , засуджений) звернувся до суду із заявою про застосування відносно себе Закону України «Про амністію у 2016 році» з покликанням, що має неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, відбуває покарання за злочин середньої тяжкості, а тому підлягає амністії згідно п. «в» ст. 1 вказаного Закону.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав та просив суд застосувати відносно себе ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Представник Ізяславської виправної колонії (№31) просив вирішити заяву засудженого на розсуд суду.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення заяви засудженого, оскільки в силу вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього може бути застосована.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із представлених суду матеріалів особової справи №10-0-18 засудженого ОСОБА_5 встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2018 року, який набрав законної сили 03.04.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, суд встановив, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2017 року, який набрав законної сили 30.12.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Також, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України було звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування основного призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 року внесено виправлення в текст вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року у кримінальному провадженні, вказавши у резолютивній частині вироку «Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарання остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.» замість «Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.». В іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

При вирішенні питання про застосування амністії щодо конкретної особи необхідно з`ясовувати чи не поширюються на неї обмеження щодо застосування амністії, визначені ст. 9 Закону України "Про амністію в 2016 році» та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також визначити статтю Закону України "Про амністію в 2016 році", якою передбачено відповідний критерій для застосування амністії щодо цієї особи.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 09.03.2013 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.07.2018 року №8 відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 .

Відомості, що стверджують вказану вище обставину стверджуються також і довідкою Вінницького міського відділу ДРАЦС №4805-16.3-126 від 24.05.2018 року.

Аналіз вище наведених фактичних обставин свідчить про те, що ОСОБА_5 засуджений за злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, має на утриманні малолітню дочку, щодо якої не позбавлений батьківських прав, а отже відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому, ОСОБА_5 за попереднім вироком від 29.11.2017 року призначене покарання не відбував, адже був звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України, а тому імперативні положення п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», на засудженого не розповсюджуються.

Не містить обмежень щодо застосування у відношенні засудженого амністії і п. «в» ст. 9 вказаного Закону, оскільки будучи звільненим від відбування покарання, новий злочин ОСОБА_5 вчинив, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто такий, який в силу положень ст. 12 КК України не відноситься до умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про амністію у 2016 році", ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву засудженого задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимоги п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від подальшого відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7-ми днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1