АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
справа № 641/4261/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1317/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,
Визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на ДВА роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання, встановивши випробувальний термін на ТРИ роки і відповідно до ст. 76 КК України та зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016 звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, ІПН НОМЕР_2 ,
Визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на ДВА роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання, встановивши випробувальний термін на ТРИ роки і відповідно до ст. 76 КК України та зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 суму моральної шкоди в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 суму матеріальної шкоди в розмірі 136985 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.
Згідно вироку 09 лютого 2017 року, о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Kia Cee`d» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 , та рухався по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони пр. Льва Ландау в напрямку вул. Зернової зі швидкістю 60 км/год.
В процесі руху по вказаній вулиці, при проїзді регульованого перехрестя з пр. Героїв Сталінграду, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» і 8.10 Правил дорожнього руху України та проявив неуважність, рухаючись на забороняючий "червоний" сигнал світлофора, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia Combi», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 , який перетинав регульоване перехрестя з лівим поворотом відносно його руху по пр. Героїв Сталінграду, також на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого пасажир автомобіля «Kia Cee`d» ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні.
Причиною смерті ОСОБА_14 є важка сукупна травма з забоєм головного мозку, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатність, набряк-дислокація стовбура головного мозку.
Порушення п. 8.7.3 п/п «е» та п. 8.10 Правил безпеки дорожнього руху з боку ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної події.
Крім того, 09 лютого 2017 року о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем «Skoda Fabia Combi», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_15 , та рухався по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони вул. Зернової в напрямку пр. Героїв Сталінграду та, з метою виконання маневру повороту ліворуч, зупинився перед світлофорним об`єктом з включеним сигналом лівого повороту.
В подальшому ОСОБА_8 відновив свій рух та виконуючи маневр повороту вліво, став рухатися через регульоване перехрестя з пр. Героїв Сталінграду де в процесі руху грубо порушив вимоги п. 8.7.3 п/п «г», п. 8.10 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України та при відновленні руху не впевнився у безпеці своїх дій, проігнорував сигнали світлофору, і виконуючи на регульованому перехресті маневр лівого повороту при забороненому сигналі світлофору, допустив зіткнення із автомобілем «Kia Cee`d» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку по пр. Гагаріна зі ст. пр. Льва Ландау в напрямку вул. Зернової, також на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого пасажир автомобіля «Kia Cee`d» ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні.
Причиною смерті ОСОБА_14 є важка сукупна травма з забоєм головного мозку, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатніст, набряк-дислокація стовбура головного мозку.
Порушення п. 8.7.3 п/п «г», п. 8.10 та п. 10.1 Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної події.
В апеляційних скаргах:
Прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки та на підставі п. «в» ст.. Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.
При цьому зазначає, що одночасне застосування декількох підстав звільнення від відбування покарання (амністії та ст. 75 КК України) не ґрунтується на законі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду змінити.
На підставі п. «в» ст.. Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування як основного так і додаткового покарання.
При цьому зазначає, що звільнення на підставі амністії лише від основного покарання не ґрунтується на вимогах Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Посилання, наведені в апеляційній скарзі прокурора, про невмотивованість та безпідставність одночасного застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 двох інститутів звільнення від відбування покарання з випробуванням та звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також взято до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень,
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховано думку потерпілих, які просили не позбавляти його волі.
Відтак висновок суду щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України належним чином мотивований.
Крім того судом першої інстанції правильно встановлено що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років, і щодо якої він не позбавлений батьківських прав.
Таким чином висновок суду про одночасне застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 двох інститутів звільнення від відбування покарання узгоджується із положеннями ч.2 ст. 86 КК України згідно якого законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
В той же час колегія судів визнає слушними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 щодо необхідності звільнення обвинуваченого ще й від додаткового покарання на підставі застосованого до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»
Відповідно до до ст. 15 Закону України « Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема підстав застосуванням до ОСОБА_7 ст. 75 КК України про які йшла мова вище, особи обвинуваченого та положень ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів вважає можливим звільнити ОСОБА_7 від відбування як основного покарання у виді позбавлення волі, так і від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст. ст. 404, 405,407, 409, 413, 419 КПК України, п. «в» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2017 року змінити.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 відбування призначеного вироком суду основного та додаткового покрання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий-

Судді-