Справа № 682/2308/18
Провадження № 1-кп/682/132/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження №0000185 від 19.03.2018, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рівки Славутського району Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, водія гармати артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 н.п. Врублівка від 18 серпня 2016 року №214 на підставі контракту, солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія гармати артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 19 березня 2018 року старшому солдату ОСОБА_4 була надана відпустка терміном на 10 діб з 19 по 28 березня 2018 року для відбування якої він вибув за місцем свого проживання.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п. п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 11.1,12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, (далі - Правил дорожнього руху), дії або бездiяльнiсть учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Однак, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, 19 березня 2018 року близько 13.50 год., на ділянці автодороги Т-1804 «Корець-Славута- Антоніни», яка розташована неподалік м. Славута навпроти електроопори №21, керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в салоні якого перевозив пасажира ОСОБА_5 , рухався в напрямку с. Ганнопіль Славутського району Хмельницької області. Під час руху ОСОБА_4 не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, а саме наявність зустрічного транспортного засобу, ширину проїзної частини та габарити керованого ним транспортного засобу, частково засніжений стан поверхні проїзної частини, в наслідок чого не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля праворуч, виїхав на ділянку дороги з різними ступенями зчеплення дорожнього покриття, (здійснив виїзд правими колесами автомобіля на узбіччя вкрите рихлим снігом), що призвело до втрати поперечної стійкості автомобіля (занос), з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Citroen Berlingo», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани лобу справа; закритої травми грудної клітини з переломами 7,8 - го ребер справа, забою серця, забою легень; закритої травми тазу з багато уламковим переломом крила правої здохвинної кістки зі зміщенням відломків, багато уламкового перелому правої кульшової западини зі зміщенням відломків, центральним вивихом правого кульшового суглобу, перелому тіла та гілки правої сідничної кістки зі зміщенням відломків, багато уламкового перелому тіла, верхньої та нижньої гілок правої лонної кістки зі зміщенням; закритого перелому кісток правої гомілки: перелому великогомілкової кістки, перелому малогомілкової кістки справа, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.
27.08.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про примирення, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.286 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення. Сторони погодили, що обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України понесе покарання у виді штрафу - двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 3400 грн.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримує укладену угоду та просить її затвердити.
Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468 ч.1, ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч. 1 ст. 286 КК України. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди та призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено та ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України, та, крім того, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди потерпілому зрозумілі. Він не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання.

Отже, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Судові витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 374, 395, 468 - 470,472, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 27.08.2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000185.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 3400 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта Хмельницького НДЕКЦ у розмірі 1144 гривень.
Речовий доказ транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_7 .
Речовий доказ «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1