Номер провадження 1-кп/643/434/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2018 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

перекладача- ОСОБА_5 К.о.

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, який утримується під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений просили змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

З огляду на наведене, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні двох епізодів розбою та одного епізоду грабежу, тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 10 років, дані про його особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерела доходів, його вік, сімейний стан, те, що він проживає у м.Харкові без реєстрації.

Суд, з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду та правоохоронних органів, що також може негативно вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, чинити тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу продовжують існувати і по даний час, судове провадження не закінчено, не допитані свідки, не досліджені докази, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відсутні та вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» до 17.12.2018 року.

Копію ухвали направити в Державну установу «Харківська установа виконання покарань (№27)» - для виконання, прокурору Харківської місцевої прокуратури № 4 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1