Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/681/18
Провадження № 1-кп/280/193/18
ВИРОК
Іменем України

29 серпня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в залі суду в м. Коростишів Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000242 від 21.04.2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, м. Коростишів, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого приватним підприємцем, маючого на утриманні сина ОСОБА_5 , 2014 р.н., депутатом та інвалідом не являється, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебував в шлюбі з ОСОБА_6 у період часу з 16 квітня 2013 року по грудень 2015 року. За період проживання, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

У 2015 році ОСОБА_6 звернулась до Коростишівського районного суду із цивільним позовом до ОСОБА_4 з метою стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення останнім повноліття, який задоволено у повному обсязі.

Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Коростишівського районного суду ОСОБА_4 зобов`язаний, на користь ОСОБА_6 сплачувати кошти (аліменти) в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2015 і до повноліття дитини.

ОСОБА_4 у період часу з 1 литого 2006 року по даний час, являється приватним підприємцем, отримував дохід від підприємницької діяльності, однак у період з 16 листопада 2015 року не надав матеріальної допомоги на утримання дитини, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Внаслідок указаних злочинних діянь ОСОБА_4 а саме злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_8 , станом на 01.04.2018 утворилась заборгованість в розмірі 20649 гривні 99 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, з рішенням суду про сплату аліментів ознайомлений - зобов`язаний, на користь ОСОБА_6 сплачувати кошти (аліменти) в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2015 і до повноліття дитини, до державної виконавчої служби його не викликали, до моменту притягнення до кримінальної відповідальності вчасно аліменти не сплачував, причину пояснити не може.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений, прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей(аліментів).

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_4 працює, розлучений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, можна зробити висновок, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки як для суспільства в цілому так і для окремих осіб. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на обвинуваченого обов`язків відповідно ст.76 КК України.
Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті Кримінального Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1