Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________13.09.2018
Справа № 490/4079/18
н/п 1-кп/490/497/2018
У Х В А Л А
13 вересня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001179, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганську, є громадянкою України, раніше не судимою, незаміжньою, має дитину віком до трьох років, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

За обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 26 березня 2018 року, близько 21 год. 00 хв., вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на Інгульському мосту в м. Миколаєві, що з`єднує вул. Пушкінську та пр. Героїв України, діючи умисно з метою позбавити життя власну дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів неприязного відношення до останнього, скинула сина з мосту, проте не змогла довести свого злочинного наміру до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки потерпілого у річці було помічено випадковими перехожими, які викликали швидку медичну допомогу і працівників поліції, та останніми дитину було врятовано.

До обвинуваченої ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання обвинуваченої під вартою спливає 15 вересня 2018 року.

Як випливає зі змісту ст. 331 КПК України, до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор при вирішенні вказаного питання вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої та в обґрунтування своєї позиції, крім іншого, послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, не працює, є незаміжньою, інших дітей, крім потерпілого на утриманні не має, є переселенкою з м. Луганська та не має власного житла у м. Миколаєві, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому існує ризик переховування обвинуваченої від суду, якому не зможуть запобігти інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою і вважали можливим застосувати до ОСОБА_6 для запобігання вказаному ризику запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачена зможе орендувати житло у тому місці, де вона його знімала до затримання і просили застосувати такий запобіжний захід.

Вислухавши доводи учасників процесу щодо вказаного питання, суд дійшов наступного.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, не працює, є незаміжньою, інших дітей, крім потерпілого на утриманні не має, є переселенкою з м. Луганська та не має власного житла у м. Миколаєві, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому, враховуючи суворість покарання, що їй загрожує у разі доведення її винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, існує ризик переховування обвинуваченої від суду надзвичайно високого ступеню.

У той же час, цьому ризику не зможуть запобігти інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, через те, що домашній арешт до неї неможливо застосувати, оскільки вона не має постійного місця проживання та коштів для його оренди (як пояснила обвинувачена попереднє житло вона орендувала за рахунок соціальних витрат на потерпілого, якого в неї станом на теперішній час відібрано і виплату цих коштів припинено), заставу - оскільки через своє матеріальне становище обвинувачена не зможе внести її розмір, особисту поруку - оскільки відсутні особи, які б виявили бажання бути поручителями, а особисте зобов`язання, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, в якому ОСОБА_6 обвинувачується, не зможе гарантувати виконання нею її процесуальних обов`язків без безпосереднього контролю за поведінкою останньої з боку правоохоронних органів.

Отже, станом на теперішній час обставини, враховані при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зникли. Відповідно, ризик, врахований при застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився.

Таким чином, прокурором під час розгляду вказаного питання доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість його запобігання шляхом застосування до обвинуваченої запобіжних заходів, менш суворих ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку її тримання під вартою.

Відповідно, клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 продовжити до 10 листопада 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: