Справа №490/2924/18 11.06.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/289/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.9 ч.1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000053 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2018 року про накладення арешту на майно.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2018 року, якою накладено арешт на майно.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2018 року накладено арешт на вилучений в ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_7 15 квітня 2018 речі мобільний телефон «Samsung» модель: «SM G950F», IMEI: НОМЕР_1 , с.н.: НОМЕР_2 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_6 посилаючись на положення ч. 1 ст. 170 КПК України, вважає рішення незаконним.
Вказує, як порушення законодавства, не повідомлення його та підозрюваного про розгляд клопотання.
Зазначає, що слідчий ОСОБА_9 , який зазначений як учасник судового провадження в судовому засіданні не міг приймати участь в силу відрядження.
На переконання апелянта, слідчий суддя не дотримався ч. 6 ст. 173 КПК України.
Вказує, що на момент подачі даної скарги проведено всі слідчі дії, а тому, на думку апелянта, утримання майна є безпідставним.

Встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.
СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 11 квітня 2018 року, за фактом вимагання командиром 3-ї роти батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 капітаном ОСОБА_7 за попередньою змовою з командиром батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_10 неправомірної вигоди у військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_3 старшого солдата ОСОБА_11 за сприяння у скороченні терміну строкової служби та внесення змін до графіку звільняємих які вислужили встановлений термін.
15 квітня 2018 року ОСОБА_7 за підозрою у вчинені злочину за ч. 2 ст. 369-2 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України. За результатами проведення обшуку затриманого ОСОБА_7 біля буд. 29 по пр. Богоявленському в м. Миколаєві, у останнього було вилучено: мобільний телефон «Samsung» модель: «SM G950F», IMEI: НОМЕР_1 , с.н.: НОМЕР_2 .
Задовольняючи клопотання слідчий суддя, посилаючись на ч. 1 ст. 170 КПК України, зазначила, що речі, які вилучені 15 квітня 2018 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є предметом вчинення кримінального правопорушення та використовувалось як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди та в подальшому можуть бути використані в якості доказів.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, не виходячи за межі вимог апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна, вилученого під час особистого обшуку у ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «Samsung SM-G950F» (IMEI НОМЕР_1 ) з с.н. НОМЕР_2 , слідчим суддею додержані вимоги ст. 170 173 КПК України.

Виходячи з даних витягу з кримінального провадження, 11 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя при постановленні рішення вірно врахував, що зазначене майно відповідає критерію речового доказу та на підставі ст. 170 КПК України підлягає арешту.
За наведеного, є такими що не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо безпідставності накладення арешту на майно.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею в ході судового провадження, які б були безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Доводи апелянта щодо порушення положень КПК України в силу неповідомлення та, відповідно, розгляду клопотання без його участі та участі підозрюваного, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, є безпідставними, так як таке неповідомлення відповідало меті забезпечення арешту майна.
Посилання апелянта на зазначення слідчим суддею щодо грошових коштів, є такими, що не заслуговують на увагу, так як про це вказано слідчим суддею при описі обгрунтувань клопотання слідчого, а не у висновках слідчого судді.

Також є безпідставними твердження сторони захисту на порушення слідчим суддею ч. 6 ст. 173 КПК України, оскільки така ухвала постановлена у встановлені кримінальним процесуальним законом строки.

Твердження апелянта на відсутність слідчого ОСОБА_9 при розгляді клопотання про арешт майна, є такими, що не заслуговують на увагу, так як не знайшли підтвердження матеріалами провадження.

Ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи на даному єтапі, є законною, обгрунтованою та належним чином мотивованою, а тому, твердження апелянта і в цій частині, є також безпідставними.
Щодо обмежень в користуванні майном, на що посилається апелянт, суд апеляційної інстанції, виходячи з даних матеріалів судового провадження, вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача (власника) майна з метою виконання завдань кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2018 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: