Справа № 216/998/18
Провадження № 1-кс/216/3307/18
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

30.07.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області Слідчий суддя Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в прядку статті 174 КПК України у кримінальному провадженні № 0000393 від 02.04.2018 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2018 року, яку постановлено за відсутності ОСОБА_4 , накладено арешт на майно, вилучене 29.03.2018 року у в ході проведення обшуку нежитлових некапітальних приміщень розташованих поблизу ринку «Габро» в Покровському районі м. Кривого Рогу, а саме:
- 3 робочі зошити та 2 блокнота,
- грошові кошти в сумі 600 грн.,
- мобільний телефон марки Samsung чорного кольору,
- металеву будку,
- металеву будку з ємностями для зберігання речовин в рідкому стані,
- дві металеві ємності для зберігання речовин в рідкому стані,
- металева ємність для зберігання речовин в газоподібному стані,
- обладнання для перекачування речовин в рідкому стані (згідно протоколу обшуку та ухвали про накладення арешту : «дизельна заправочна колонка»)
- обладнання для перекачування речовин в газоподібному стані (згідно протоколу обшуку та ухвали про накладення арешту : «газова заправочна колонка»).
На думку адвоката ОСОБА_3 , на теперішній час, відпала необхідність стосовно застосування арешту щодо вказаного майна оскільки протягом більше ніж 90 днів з моменту його вилучення щодо даного майна не проведено жодного експертного дослідження, детального огляду за участі спеціаліста або інших слідчих чи процесуальних дій з метою отримання відомостей, що мають значення для кримінального провадження, навіть винесена слідчим зі спливом 60 днів з моменту вилучення майна постанова про призначення експертизи не містить жодного питання стосовно родової належності виявленої в ході обшуку рідини, поставлені слідчим перед експертом питання є незавершеними («..Чи належить рідина, яка міститься у пластиковій пляшці об`ємом 1 літр, яка відібрана 29.03.2018 року з першої ємкості, розташованої на пакувальному майданчику ринку «Габро», що розташований на мкр. 4-й Зарічний в покровському районі м. Кривого Рогу?..»), що буде мати наслідком неможливість вирішення експертом поставлених перед ним питань, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би вказував, що вилучене на території Покровського району м. Кривого Рогу майно має відношення до подій, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Також, при вирішенні питання про арешт майна стороною обвинувачення не надано доказів щодо проведення зазначеного обшуку саме в межах визначених ухвалою слідчого судді, оскільки жодним документом наданим стороною обвинувачення не підтверджується факт проведення слідчим ОСОБА_5 обшуку некапітальних будівель саме на території ринку «Габро», оскільки лише на території даного ринку відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2018 року дозволено проведення відповідного обшуку. Отже, факт вилучення 29.03.2018 року у ОСОБА_4 майна на підставі ухвали слідчого судді (тобто в межах дозволених судовим рішенням) є сумнівним.
Представником ОСОБА_4 вказано, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення заправного комплексу (газо-дизельна заправа станція) однак, на теперішній час стороною обвинувачення не доведено, що вилучене в ході обшуку у ОСОБА_4 майно відноситься до категорії газо-дизельної заправної станції, з відповідного приводу протягом 90 днів з моменту вилучення навіть не призначено жодного експертного дослідження, що вказує на безпідставне віднесення вилученого мана до категорії речового доказу в рамках кримінального провадження.
Також, заявником зазначено, що відповідно до акту про пожежу від 21.02.2018 року, значний характер пошкоджень завданих майну під час пожежі явно свідчить про непричетність вилученого 29.03.2018 року майна до вказаної пожежі та, як наслідок, вказує про відсутність підстав вважати, що вилучене майно в Покровському районі м. Кривого Рогу має доказове значення для кримінального провадження № 0000393 внесеного до ЄРДР за фактом пожежі в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, тому керуючись статтею 174 КПК України, заявник просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, оскільки на сьогоднішній день належне майно власнику повернуто не було.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, прокурор подав до суду заперечення, в яких просив провести розгляд клопотання за його відсутності. Заперечення прокурора ґрунтувались на неможливості отримання відомостей, що мають значення для кримінального провадження, без застосування арешту майна.
Суд, дослідивши матеріали клопотання вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ст.174 КПК України зазначено коло осіб які мають право заявити клопотання про скасування арешту майна. Серед вказаних осіб зазначені законний представник, власник майна або інший володілець.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року накладено арешт на 3 робочі зошити та 2 блокнота, грошові кошти в сумі 603 грн., мобільний телефон марки Samsung чорного кольору, металеву будку, металеву будку з ємностями для зберігання речовин в рідкому стані, дві металеві ємності для зберігання речовин в рідкому стані, металева ємність для зберігання речовин в газоподібному стані, обладнання для перекачування речовин в рідкому стані, дизельна заправочна колонка, обладнання для перекачування речовин в газоподібному стані (а.с. 10-14).

Сторона обвинувачення при обґрунтуванні підстав для накладення арешту на вилучене майно, неодноразово посилалась на проведення невстановленими слідством особами робіт з підвищеною небезпекою, зокрема, з паливо-мастильними матеріалами. Однак, на теперішній час (понад 90 днів з моменту вилучення майна) ні слідчим, ні прокурором не надано переконливих доказів стосовно наявності у вилученому майні будь-яких паливо-мастильних матеріалів. Стороною обвинувачення, за вказаний тривалий термін навіть не призначено жодної експертизи стосовно дослідження рідин виявлених в ході проведення обшуку на предмет їх віднесення до паливо-мастильних матеріалів.
Досліджуючи постанову слідчого, яка надана прокурором в обґрунтування необхідності продовження арешту майна, слід зазначити, що вказана постанова не містить жодного питання стосовно родової належності виявленої в ході обшуку рідини. Більше того, поставлені перед експертом питання є незавершеними («..Чи належить рідина, яка міститься у пластиковій пляшці об`ємом 1 літр, яка відібрана 29.03.2018 року з першої ємкості, розташованої на пакувальному майданчику ринку «Габро», що розташований на м.-н 4-й Зарічний в покровському районі м. Кривого Рогу?..»), що буде мати наслідком неможливість вирішення експертом поставлених перед ним питань.
Більше того, вказана експертиза призначена слідчим лише 23.05.2018 року тобто зі спливом два місяці після проведення обшуку та вилучення майна. Приймаючи, направлену слідчим постанову про проведення експертизи, експертною установою узгоджувався зі слідчим строк проведення експертизи понад 90 календарних днів, однак з наданих матеріалів не вбачається відповіді зі сторони слідчого про підтвердження можливості проведення експертного дослідження у вказаний строк. Також, оцінюючи питання поставлені слідчим перед експертом в наданій постанові, можна дійти до висновку, що відповіді на вказані питання не будуть мати жодного доказового значення ні для обґрунтування необхідності арешту майна, ні будь-якого іншого доказового значення.
Частиною 2 статті 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Згідно до ч. 3 вказаної статті здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 5 статті 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;
3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;
7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Аналогічні вимоги містить Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань затверджене наказом ГПУ від 06.04.2016 № 139.
З огляду на вказане, зазначені вище вимоги законодавства передбачають обов`язок слідчого, при отриманні інформації щодо вчинення дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, внести у визначеному законодавством порядку, відповідні відомості до ЄРДР, до яких зокрема відноситься «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» і лише з моменту внесення відповідних відомостей слідчий має право здійснювати досудове розслідування та проводити слідчі дії.
Разом з тим, з наданого прокурором витягу з реєстру досудових розслідувань вбачається, що органом досудового розслідування, внесені відомості до ЄРДР про початок кримінального провадження № 0000393 у зв`язку з встановленням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КПК України, а саме : «21.02.2018 року о 04.год.00 хв. на газо-дизельній заправній станції, що розташована по вул. Старовокзальна, 9-А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, невстановлена слідством особа, порушуючи правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, а саме з газо-дизельній заправній станції, яка зобов`язана їх дотримувати, створила загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, що виразилось в пожежі на вказаному об`єкті.»
Будь-яких відомостей в рамках вказаного кримінального провадження, які б свідчили про встановлення ознак вчинення кримінального правопорушення на території Покровського району м. Кривого Рогу до ЄРДР не внесені.
Жодних належних та допустимих доказів стосовно будь-якої причетності вилученого майна в Покровському районі до факту пожежі в Центрально-Міському районі слідчим та прокурором не надано. Протягом часу вилучення майна стороною обвинувачення не вчинено жодної процесуальної, слідчої дії направленої на отримання відповідних доказів.
Згідно вимог статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, арешт майна.
Відповідно до вимог статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Вказаний обов`язок передбачений КПК України, щодо належного доказового підтвердження, з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», кореспондується з позицією ЄСПЛ викладеною у своїх рішеннях.
Так, відповідно до практики ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Однак, стороною обвинувачення не надано переконливих доказів стосовно того, що майно вилучене в Покровському районі м. Кривого Рогу неподалік ринку «ГАБРО» має доказове значення для кримінального провадження № 0000393 внесеного до ЄРДР за фактом пожежі в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.
Відповідно до вимог статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
З урахуванням вказаних вимог законодавства, забезпечення заходів кримінального провадження, до яких також відноситься арешт майна, можливе лише з метою досягнення дієвості цього провадження та за умови подання стороною кримінального провадження доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається.
Однак, за умови тривалої відсутності (понад 90 днів з моменту вилучення майна) будь-яких доказів, що майно вилучене в Покровському районі взагалі має відношення до подій, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР та до обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні № 0000393, з урахуванням можливості отримання без застосування заходу забезпечення кримінального провадження речей і документів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а саме шляхом відібрання зразків для проведення експертиз, здійснення детальних оглядів за участі спеціаліста, подальше застосування арешту до вилученого в Покровському районі майна не можна вважати виправданим та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

За вказаних обставин суд вважає, що на теперішній час відпала потреба в арешті накладеному на металевий кіоск синьо-жовтого кольору, розділений в середині металевою перегородкою на два приміщення з технічним обладнанням для перекачування рідини, який придбано ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2018 року, копія якого надана суду. Вказане майно у протоколі обшуку та ухвалі про накладення арешту значиться, як металева будка, в якій знаходяться дві металеві ємності кустарного виробництва з рідиною, дві металеві ємності кустарного виробництва з рідиною, дизельна заправочна колонка. Зазначені формулювання ознак майна є суб`єктивною оціночною думкою слідчого, які не ґрунтуються на жодному з доказів, та не можуть бути підставою для подальшого обмеження права власності особи.
Стосовно іншого майна, вилученого в ході обшуку, то суд вважає, що в скасуванні відносно нього арешту слід відмовити, оскільки щодо даного майна, адвокатом ОСОБА_3 не доведено його належність ОСОБА_4 ,
Керуючись ст.ст. 2, 9, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений в рамках кримінального провадження № 0000393 на металеву будку, в якій знаходяться дві металеві ємності кустарного виробництва з рідиною, дві металеві ємності кустарного виробництва з рідиною, дизельну заправочна колонка, які вилучені 29.03.2018 року під час проведення обшуку на території ринку «Габро» в Покровському районі м. Кривого Рогу.
В задоволені іншої частини вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1