УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 273/1053/17
провадження № 51-8914ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року в межах кримінального провадження № 0000201 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Чорторія, Любарського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК.
Суть питання
За вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 16 травня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування, матеріальної шкоди 2200 грн, моральної шкоди 5000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись, на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, в частині вирішення цивільного позову, а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне, на його думку, вирішення судом заявленого ним цивільного позову, фактично наводить доводи щодо неповноти судового розгляду, незгоди з наданою судами, в цій частині, оцінкою доказам, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також потерпілий, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не обґрунтував, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого й ухвали апеляційного судів з огляду на ч. 1 ст. 438 КПК та на положення статей 370, 404, 412, 414, 419, цього Кодексу, а також з урахуванням положень статей 314316 КПК, в яких, зокрема, визначено, які рішення має право прийняти суд у підготовчому засіданні (ч. 3 ст. 314) та які вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду (ст. 315).
Крім того статтею 414 КПК визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Однак, скарга ОСОБА_4 не містить достатнього обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, КК у їх взаємозв`язку.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені потерпілим у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак потерпілий, порушуючи питання про скасування постановлених у кримінальному проваджені як вироку місцевого суду так й ухвали апеляційного суду, просить призначити новий розгляду у суді апеляційної інстанції, тоді як скасування вироку суду місцевого суду є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3