н/п 1-кп/490/383/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0005151, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця Тюменської області м. Сургут РФ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого трьох малолітніх дітей, працюючого вантажником у ФОП ОСОБА_4 , раніше судимого: -23.09.2008 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, 304 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; -19.04.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 13.02.2013 року на 1 рік 8 місяців 17 днів; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України, З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховування не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

17.09.2017 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_3 , проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив зайти на подвір`я вище вказаного будинку з метою таємного викрадення чужого майна. Підійшовши до паркану, ОСОБА_3 переліз через нього та опинився на території подвір`я. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_3 побачив підвальне приміщення, яке було відчинене. Зайшовши до підвального приміщення ОСОБА_3 побачив майно, належне потерпілому ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення та корисливих мотивів ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його злочині дії були не помітні, викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: набір ключів, вартістю 299 грн., металеві лещата, вартістю 1 199 грн., пилку по дереву, вартістю 98 грн., дві ножівки по металу, вартістю 183 грн. кожна, секатор, вартістю 195 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 2 157 гривень.

Крім того, в період часу з 20:00 год. 10.10.2017 року по 07:00 год. 11.10.2017 року ОСОБА_3 , проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив зайти на подвір`я вище вказаного будинку з метою таємного викрадення чужого майна. Підійшовши до паркану, ОСОБА_3 переліз через нього та опинився на території подвір`я. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_3 , побачив підвальне приміщення, яке було відчинене. Зайшовши до підвального приміщення ОСОБА_3 побачив майно, належне потерпілому ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення та корисливих мотивів ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його злочині дії були не помітні, викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме насос (гідрофор), вартістю 2 999 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 2 999 грн.

Також, приблизно 20.10.2017 року о 01:00 год., ОСОБА_3 , проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив зайти на подвір`я вище вказаного будинок з метою таємного викрадення чужого майна. Підійшовши до паркану, ОСОБА_3 переліз через нього та опинився на території подвір`я. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_3 , побачив підвальне приміщення, яке було відчинене. Зайшовши до підвального приміщення ОСОБА_3 побачив майно, належне потерпілому ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення та корисливих мотивів ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його злочині дії були не помітні, викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме акумулятор марки «VITANO», вартістю 2 500 грн.

Після цього, ОСОБА_9 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 2 500 грн. гривень.

Приблизно о 01:00 год., 31.10.2017 року , ОСОБА_3 , проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив зайти на подвір`я вище вказаного будинку з метою таємного викрадення чужого майна. Підійшовши до паркану, ОСОБА_3 переліз через нього та опинився на території подвір`я. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_3 , побачив підвальне приміщення, яке було відчинене. Зайшовши до підвального приміщення ОСОБА_10 побачив майно, належне потерпілому ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення та корисливих мотивів ОСОБА_3 , скориставшись тим, що його злочині дії були не помітні, викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме акумуляторний зарядний пристрій марки «Імпульс», вартістю 1 000 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1 000 грн. гривень.

Також, приблизно о 03:00 год. 28.11.2017 року ОСОБА_3 , проходячи біля будинку АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, направленим на порушення права недоторканості житла громадян, вирішив проникнути на подвір`я вказаного будинку та після цього до підвального приміщення, яке знаходилося на території подвір`я, з метою підшукання майна, яке містилося у вказаному приміщенні та мало певну цінність, для подальшого заволодіння ним.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на порушення права недоторканості житла громадян, яке гарантоване ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини», ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», ОСОБА_3 переліз через паркан та опинився на території подвір`я, після чого незаконно проник до підвального приміщення, яке було відчинене. Проникнувши до підвального приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_3 тим самим порушив недоторканість іншого володіння потерпілого. В цей час, до підвального приміщення зайшов потерпілий ОСОБА_7 , який затримав ОСОБА_3 на місці злочину.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України, визнав повністю, вказав, що жодних обставин що стосуються часу, місця вчинення злочинів, способу вчинення, форми вини, мотивів, кількості викраденого та його вартості він не оспорює. Зазначив, що на даний час він працевлаштований вантажником у ФОП ОСОБА_4 , у нього на утриманні знаходиться 3 неповнолітніх дітей. З цивільним позовом потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди він згоден. Частину чайна він повернув, а саме: металеві лещата, пилку по дереву, дві ножівки, секатор, насос (гідрофор), зарядний пристрій "Імпульс".

У вчиненому щиро кається.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчиненому повторно, а також ч.1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушило його недоторканість. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості та тяжкі злочини, його особу, а саме те, що він має певне місце проживання, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на даний час працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, знаходиться на обліку у нарколога з діагнозом "зловживання алкоголем", на обліку у психіатра не перебуває, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, перебування на утриманні неповнолітніх дітей.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №58 від 23.02.2018 року ОСОБА_3 хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством, не страждав на момент інкримінованого правопорушення, і не страждає на теперішній час. На момент інкримінованого правопорушення та на даний час страждав на розлад психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом міг і може віддавати звіт своїм діям і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_11 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України покарання, у вигляді 4 років позбавлення волі, а за злочин передбачений ч.1 ст.162 КК України покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, щиро покаявся у вчинених злочинах, має на утриманні трьох малолітніх дітей, думку представника органу пробації, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення із обвинуваченого 60 500 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 100 000 грн. відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт заподіяння матеріальної шкоди обвинувачений не оспорює, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8656,00 грн. обвинувачений визнав, при цьому пояснив, що частину майна він повернув потерпілому.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 8656 грн., а саме викрав: набір ключів, вартістю 299 грн., металеві лещата, вартістю 1 199 грн., пилку по дереву, вартістю 98 грн., дві ножівки по металу, вартістю 183 грн. кожна, секатор, вартістю 195 грн., насос (гідрофор), вартістю 2 999 грн., акумулятор марки «VITANO», вартістю 2 500 грн., акумуляторний зарядний пристрій марки «Імпульс», вартістю 1 000 грн.

Згідно постанов про визнання речовими доказами, електричний насос (вартістю 2 999 грн.), зарядний пристрій марки «Імпульс» (вартістю 1 000 грн.), секатор, (вартістю 195 грн.), акумулятор марки «VITANO» (вартістю 2 500 грн.), металеві лещата (вартістю 1199 грн.), всього речі на загальну суму 7893 грн. вилучені у обвинуваченого, та передані на зберігання потерпілому.

Таким чином, з врахуванням поверненого майна, цивільний позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 763 грн. (8656 грн. - 7893 грн. = 763 грн.).

Позов в частині, що перевищує суму 8656 грн. не підлягає задоволенню, оскільки виходить за межі пред`явленого обвинувачення.

Позовні вимоги відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн. підлягають залишенню без розгляду на підставі заяви потерпілого про залишення частини позовних вимог без розгляду, поданої ним до початку розгляду справи по суті.
Речові докази : електричний насос, зарядний пристрій марки «Імпульс», секатор, металеві лещата, акумулятор марки «VITANO», повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 . Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,- УХВАЛИВ : ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання : - за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; - за ч.1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 763 (сімсот шістдесят три) грн. В задоволенні решти частини позову відмовити.

Речові докази : електричний насос, зарядний пристрій марки «Імпульс», секатор, металеві лещата, акумулятор марки «VITANO», повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1