АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/4174/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1073/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 . Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) строком до 26 серпня 2018 року, без визначення розміру застави.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою. Апелянт вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Автор апеляційної скарги вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та недоведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні слідчого. Слідчим суддею не достатньо ретельно проаналізована можливість застосування інших запобіжних заходів. Посилаючись на вимоги КПК України, зазначає дані, що характеризують особу підозрюваного, який раніше не судимий, є освідченою особою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, під час затримання опору не чинив, на свідків та потерпілого жодного впливу не здійснював, від суду та органів досудового розслідування в будь-який спосіб не ухилився.
Вислухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Основ`янським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (а.с.5).
30 червня 2018 року в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_8

30 червня 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (а.с.63-66).
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України;
2.наявність реального ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Доводи захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, є неспроможними.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Доводи апелянта щодо кваліфікації дії підозрюваного безумовно заслуговують на увагу? проте остаточна кваліфікація дій та доведеність його вини у вчиненні правопорушення, що інкримінуються підозрюваному, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду. Протилежні версії подій, викладені як підозрюваним слідчому судді, так і захисником під час розгляду апеляційної скарги мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу підозрюваного, спростовують доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник вказала, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, утримує цивільну дружину, її дочку та матір-похилого віку, яка страждає на ряд хронічних захворювань, має позитивні характеристики, на підтвердження своїх слів надала суду позитивні характеристики підозрюваного з місця проживання, роботи та благодійної організації, копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №6510/484 та медичних довідок.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання, утриманців, офіційного працевлаштування та позитивних характеристик, не спростовують правильність висновків слідчого судді.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Вмотивованим також є застосування положення ч.4 ст. 183 КПК України.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, дані про особу підозрюваного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії досудового розслідування є неможливим.
За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 липня 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 липня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий .

Судді