У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Представник скаржника звернулась до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що під час винесення оскаржуваної постанови, слідчий не вчинили жодної слідчої дії, не дослідили об`активно належним чином документальні докази, не допитала жодної особи в межах даного кримінального провадження, а тому вважає постанову незаконною і просить її скасувати.
Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Суд, вислухавши пояснення скаржника. вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Оскаржувану постанову скаржник отримав 19.06.2018 року, про що свідчить її особистий підпис про вручення (а.с.5).
Також, в матеріалах кримінального провадження міститься і наявна в матеріалах скарги виписка з медичної карти амбулаторного хворого, які видані однією установою, однією датою, за підписом одного і того ж лікаря, проте мають розбіжності в змісті та затверджені різними печатками.
Жодної правової оцінки в постанові слідчого встановленим обставинам надано не було.
Інші процесуальні документи, які б свідчили про проведення інших слідчих дій в матеріаліах справи відсутні.
Постанову про закриття кримінального провадження слідча мотивувала лише відповіддю в.о. головного лікаря Фастівської ЦРЛ від 06.07.2017, яка була отримана і надані самим заявником.
Аналізуючи вищезазначені матеріали скарги, слідчий суддя, дійшов висновку про те, що отримані органом досудового розслідування відомості є матеріалами, які надані самим заявником, жодним чином не несуть доказового значення в даному кримінальному провадженні, а фактичних слідчих дій а саме призначення почеркознавчої експертизи з метою встановлення достовірності підпису лікаря на медичному документі, допит осіб, які зазначає заявник у поданій заяві про злочин, в ході досудового слідства проведено не було, що свідчить лише про недосконалість та необ`єктивність розслідування формально проведеного органом досудового розслідування.
А тому, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є свідченням неповноти, необґрунтованості та недослідженості всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обгрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.
З огляду на вищевикладене, суд категорично не погоджується із вказаними висновками слідчого щодо закриття даного кримінального провадження враховуючи крім викладеного і наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено необ`єктивно, висновок зроблено передчасно, не вчинені слідчі дії щодо опитування та надання пояснень особами, на яких вказує заявник, не допитані свідки, а тому є обґрунтовані підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки необхідних слідчих дій під час досудового розслідування проведено не було, а висновки, покладені в основу постанови про закриття є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1