1Справа № 335/5049/18 1-кс/335/4257/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений,
підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001161 від 04 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 04 травня 2018 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в районі трамвайної зупинки КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», яка розташована по вул. Перемоги 80 в м. Запоріжжі, будучи особою, що раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України,маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини «Метамфетамін» у великому розмірі, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого біля вказаної трамвайної зупинки, 2 поліетиленових ЗІП пакети, в яких знаходилося 14 поліетиленових ЗІП пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору масами 0, 3930 грам, 0, 760 грам, 0, 4613 грам, 0, 1721 грам, 0, 1738 грам, 0, 4635 грам, 0, 1809 грам, 0, 1359 грам, 0, 1388 грам, 0, 1479 грам, 0, 1608 грам, 0, 1550 грам, 0, 1678 грам та 0, 1707 грам, яка згідно висновку експерта № 7 722 від «22» травня 2018 року, являється психотропною речовиною «Метамфетамін» загальною масою в перерахунку на основу складає 3, 011 грам, які поклав до правого карману своєї курточки, яка в той була одягнена на ньому, тим самим незаконно придбав психотропну речовину «Метамфетамін».

Вказану психотропну речовину ОСОБА_4 збирався перенести до місця свого проживання, саме до будинку АДРЕСА_2 , але незаконно зберігаючи при собі з метою її подальшого збуту, знаходячись біля вказаної трамвайної зупинки був зупинений співробітниками поліції, якими в ході проведення огляду, який проводився «04» травня 2018 року в період часу з 04 години 35 хвилин до 05 години 07 хвилин, було виявлено та вилучено з правого карману курточки, яка в момент була одягнена на ньому в 2 поліетиленових ЗІП пакети, в яких знаходилося 14 поліетиленових ЗІП пакети з психотропною речовиною «Метамфетамін».

«Метамфетамін» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесений до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено.
Відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за №188 вага психотропної речовини Метамфетамін від 1,5 до 15,0 грам є великим розміром, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 307 ч. 2 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , внаслідок своїх умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, у великому розмірі, підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдино можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник доводи клопотання не визнали, зазначили про необґрунтованість підозри останньому та недоведеність зазначених в клопотанні слідчого ризиків, а відтак просили в задоволенні клопотання відмовити.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, надходжу до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001161 від 04 травня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, посилання захисника на необґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею до уваги не приймається.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не засуджений, має місце реєстрації та постійне місце проживання, має на утриманні малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки.
Враховуючи характер висунутої підозри, з врахуванням позитивних характеристик підозрюваного ОСОБА_4 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що в тому числі свідчить його явки за викликом органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє задоволенні клопотання.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 02 серпня 2018 року, заборонивши ОСОБА_4 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 02 серпня 2018 року .
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1