Провадження №11-сс/772/677/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року, якою клопотання слідчого задоволено та призначено у кримінальному провадженні судово психолого-психіатричну експертизу, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 в період часу з 16:43 год. до 17:10 год. 17.08.2018, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2016 (засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки), перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «К- маркет 16» ТОВ НВП «АРГОН», що розташований по вул. Пирогова, 78, в м. Вінниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що ніхто не зможе викрити його злочинні дії, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, таємно, повторно, шляхом вільного доступу з прилавку вищевказаного магазину викрав продукти харчування, а саме: дві пляшки віскі «William Lawsons», ємністю 0,5 л. кожна, та двох консерв «Аквамарин», вагою 115 г. кожна, вартість яких відповідно до довідки вартості товарно-матеріальних цінностей становить 421, 70 грн. Після чого ОСОБА_8 сховав дві пляшки віскі «William Lawsons» в свою сумку, а дві консерви «Аквамарин», в кишені штанів, далі пройшов повз каси, не розрахувавшись за вище вказані сховані продукти харчування. Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ НВП «АРГОН» матеріальної шкоди на загальну суму 421,70 грн.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року клопотання слідчого задоволено та призначено у кримінальному провадженні судово психолого-психіатричну експертизу, відносно ОСОБА_8 проведення якої доручено експертам КЗ Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. О.І. Ющенка.
Постановляючи рішення слідчий суддя, врахував те, що оскільки відповідно до листа ВОПНЛ ім. ак. Ющенка, за вих. № 20/3073 від 26.06.2018 року, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 02.08.2017 по 18.09.2017 з діагнозом «Дисоціальний розлад особистості», тому для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання виникла необхідність у проведенні судово психолого-психіатричної експертизи.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2018 року слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області вже призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, яка ще не проводилась, в обґрунтування призначення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи підозрюваному ОСОБА_8 прокурор висунув ті ж самі обставини, що і при обґрунтуванні призначення амбулаторно психолого-психіатричної експертизи у іншому кримінальному провадженні (№0002275), а саме, що згідно листа ВОПНЛ ім. Ак. Ющенко від 26.06.2018 року ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 02.08. по 18.09.2017 року.
Разом з тим, у клопотанні слідчого не наведено жодного в обґрунтування необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження підозрюваного ОСОБА_8 , прокурор у судовому засіданні не довів необхідності здійснення тривалого спостереження, що згідно ч.2 ст.509 КПК України є підставою для направлення особи на стаціонарну психіатричну експертизу.
Заслухавши адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги адвоката просив залишити її без задоволення, слідчий підтримав своє клопотання, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті).
Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.
Згідно з порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.05.2018 року №865, за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що виникла необхідність тривалого спостереження підозрюваного ОСОБА_8 за його психічним станом в умовах психіатричного стаціонару, з даними висновками колегія суддів не погоджується, оскільки у клопотанні не наведено жодного обгрунтування необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження підозрюваного.
12.09.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
13 вересня 2018 року слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області постановив ухвалу, якою застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та одночасно визначив заставу.
Батько підозрюваного ОСОБА_8 вніс заставу і підозрюваного випустили з під арешту.
Таким чином, враховуючи те що до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2018 року, та останній не перебуває під вартою, немає перешкод застосовувати до нього судово психолого-психіатричну експертизу.
Разом з тим, прокурор як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції не довів необхідність тривалого спостереження щодо підозрюваного ОСОБА_8 , що згідно з ч.2 ст.509 КПК України є підставою для направлення особи на стаціонарну психіатричну експертизу.
Крім того, згідно матеріалів провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_8 у межах кримінального провадження №0002275 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області вже призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, яка ще не проводилась.
Вирішуючи питання про направлення підозрюваного ОСОБА_8 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, слідчий суддя не врахував правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавлення свободи у значенні підпункту «е» п.1 ст.5 Конвенції (п.67 рішення від 05.06.2014 року у справі «Акопян проти України», п.105 рішення від 17.04.2014 року по справі «Руденко проти України»). Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (п.п.71 і 74 рішення від 16.06.2005 року у справі «Шторк проти Німеччини»).
Враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до неправильного висновку про обгрунтованість клопотання слідчого про призначення щодо підозрюваного ОСОБА_8 психолого-психіатричної експертизи, а тому оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати.
Керуючись ст. ст.193, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 509 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року, якою призначено судово психолого-психіатричну експертизу, відносно ОСОБА_8 скасувати.
У задоволенні клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про призначення щодо підозрюваного ОСОБА_8 судово психолого-психіатричної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом