ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 ,

при судовому розгляді кримінального провадження № 521/14773/17 щодо

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Приморське Білгород Дністровського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

8 липня 2017 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_16 , спільно із ОСОБА_17 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зустрілись біля ринку «Малиновський», який розташований по вул. Маршала Малиновського в м. Одесі, де заздалегідь визначивши рольову участь кожного, домовились про скоєння корисливого умисного злочину на території Малиновського району міста Одеси. В подальшому ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та невстановлена в ході розслідування особа, з метою реалізації спільного корисливого умислу, прослідували до вулиці Іцхака Рабіна в місті Одеси з метою визначення особи, відносно якої в подальшому мали реалізувати свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Приблизно о 23 годині 50 хвилин того ж дня, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, побачили біля будівлі загальноосвітньої школи № 69 м. Одеси, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 45, раніше невідому їм потерпілу ОСОБА_19 . В цей час у ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та невстановленої в ході розслідування особи, раптово виник корисливий умисел спрямований на відкрите викрадення майна останньої, поєднаного із насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи раніше виниклий корисний умисел ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановлена в ході розслідування особа, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_19 , де виконуючи раніше визначенні між собою ролі, невстановлена в ході розслідування особа обхватила правою рукою шию потерпілої, з метою подавити опір з боку ОСОБА_19 , чим вчинила насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , в свою чергу, виконуючи свої ролі в зазначеному злочині відкрито викрали майно останньої, а саме: ОСОБА_18 витягнув з кишені надягнених на потерпілу штанів мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S6» з сім карткою оператора «Київстар», середньоринкова вартість якого на момент вчинення злочину складала 6145 гривень, а ОСОБА_17 зірвав з надягнених на потерпілій штанів чохол із шкіри для ключів вартістю 450 гривень, в якій знаходився ключ від замку запалювання автомобіля вартістю 1000 гривень.

Після чого ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та невстановлена в ході розслідування особа з місця скоєння кримінального правопорушення із викраденим майном зникли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 7595 гривень.

Крім того,17 липня 2017 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_17 , діючи спільно із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження (далі по тексту Особа 1), побачили біля будинку № 1-А на площі Дерев`янка в Малиновському районі міста Одеси, раніше невідому їм потерпілу ОСОБА_20 . В цей час у ОСОБА_17 та Особи 1 раптово виник корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення майна останньої, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи раніше виниклий корисливий умисел, ОСОБА_17 та Особа 1, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_20 , де виконуючи раніше визначенні між собою ролі, Особа 1 обхватив правою рукою шию потерпілої, з метою подавити опір з боку ОСОБА_20 , чим вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а ОСОБА_17 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні зазначеного злочину, відкрито викрав майно останньої, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «6S», вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення складає 12 000 гривень з сім карткою оператора «Лайфселл», чим спричинив шкоду потерпілій на вказану суму.

Заволодівши вищевказаним способом майном ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та Особа 1 з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_17 свою вину в скоєнні злочинів при викладених вище обставинах, у тому числі і спільно з ОСОБА_18 , визнав повністю, разом із цим, скориставшись наданими йому конституційними та процесуальними правами від надання показань з приводу обвинувачення відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_21 свою вину в скоєнні злочину не визнав, скориставшись наданими йому конституційними та процесуальними правами від надання показань з приводу обвинувачення відмовився.

Вислухавши позиції ОСОБА_17 та ОСОБА_21 щодо висунутого їм обвинувачення, суд, не вбачає підстав вважати повне визнання ОСОБА_17 своєї вини у вчинених злочинах як самообмову та вважає доведеною вину обвинувачених у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах на підставі доказів, досліджених судом при судовому розгляді.

Так, по епізоду обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_21 у заволодінні майном ОСОБА_19 вина обвинувачених підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_19 про те, що 18.07.2017 року вона гуляла з собакою біля стадіону школи №69, де вона побачила трьох молодих чоловіків. Проходячи біля неї, один з них зробив випад в її бік, схопив її за шию, потім він притиснув її обличчя до своєї груді, щоб вона не кричала. В цей час інші двоє чоловіків, а саме: ОСОБА_21 та ОСОБА_17 схопили її за руки, та стали обшукувати кишені її одягу. Потім ОСОБА_21 вихопив в неї з брюк мобільний телефон марки «Самсунг» та вийняв з нього навушники, а ОСОБА_17 витягнув з карманів пристебнутий брелок з ключами від автомобіля. Після цього чоловіки повалили її на землю і побігли в бік вулиці Генерала Петрова. Десь через три хвилини до неї підійшов хлопець і повідомив про те, що вони спіймали двох чоловіків біля дитячого садочка та попросили підійти та впізнати їх. Вона підійшла до огорожі дитячого садочка, побачила велику кількість людей, вони тримали двох хлопців, на місці вона впізнала ОСОБА_21 та ОСОБА_17 як тих осіб, які викрали її телефон. Потім вона чекала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції вони знайшли належний їй телефон, який знаходився на ділянці між місцем вчинення злочину та місцем затримання обвинувачених.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що стояв з товаришами біля будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , він побачив як біля них пробігли два чоловіка, потім він почув крики жінки: «тримайте їх», «допоможіть». Почувши ці крики, він та його знайомі кинулися за цими чоловіками та наздогнали їх. На їх питання до чоловіків чому вони намагалися бігти, вони нічого не відповіли. Потім на місце затримання цих чоловіків прибігла потерпіла. В ході допиту свідок вказав на обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_21 саме як на тих осіб, яких вони затримали.

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який в суді пояснив, що біля 24 годин, дату він не пам`ятає, він знаходився біля стадіону школи №69 разом зі своїми знайомими, вони почули крики з боку стадіону, в зв`язку із чим побігли сторону, з якої почули крики, потім вони побачили двох чоловіків, які бігли в бік дитячого садочку, за ними також бігла інша група молодих осіб, яка їх і наздогнала. Він також прибіг на місце, де затримали цих чоловіків, потім на місце затримання прибігла жінка, яка розповіла про те, що відносно неї був вчинений злочин. При цьому, на місці де затримали чоловіків, вона вказала на одного з них ( ОСОБА_24 ), як на особу, яка вчинила відносно неї злочин. Потім, в ході огляду місцевості, на розі біля дитячого садочку був знайдений мобільний телефон. В ході допиту свідок вказав на обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_21 саме як на тих осіб, які були затримані в його присутності.

Крім показань потерпілої та свідків обвинувачення, вина ОСОБА_17 та ОСОБА_21 у вчиненні злочину підтверджується:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_19 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2017 року, яким вона повідомила правоохоронний орган про обставини вчиненого відносно неї злочину, а саме про те, що 18.07.2017 року, біля 23 годин 30 хвилин, під час знаходження біля будинку ЗОШ №69, невідомі особи, з застосуванням насильства, заволоділи належним їй майном;

- протоколом огляду місця події від 19.07.2017 року, згідно якого слідчим, під час огляду місця події, на ділянці між стадіоном ЗОШ №69 та будинком №74 б по вул. Гайдара в м. Одесі знайдений мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S6», який належить потерпілій ОСОБА_19 . Під час проведення огляду місця події вказаний телефон вилучений;

- протоколом затримання ОСОБА_17 від 19.07.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_17 був затриманий працівниками поліції біля будинку №45 по вул. І. Рабіна, під час затримання визнав вину у вчиненому злочині, у нього був вилучений мобільний телефон марки «Nomi I5010» з сім-картами відповідних абонентів компанії «МТС» та «Київстар»;

- протоколом огляду предмета від 19.07.2017 року, під час якого слідчим був оглянутий вилучений під час затримання ОСОБА_17 мобільний телефон «Nomi I5010». В ході огляду діалогу між користувачами програми «Viber», встановленої на вказаному мобільному телефоні, належність якого не заперечувалась ОСОБА_17 , слідчим встановлений обмін інформації між користувачами, зміст якої, з великим ступенем вірогідності, свідчить про злочинну діяльність користувачів у минулому і підготовку до вчинення нових злочинів;

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_19 для впізнання фотознімків особи від 9.08.2017 року, під час якого потерпіла вказала на фотознімок з зображенням ОСОБА_17 , пояснивши, що на цьому фотознімку зображена особа, яка незаконно заволоділа зв`язкою з ключами;

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_19 для впізнання фотознімків особи від 9.08.2017 року, під час якого потерпіла вказала на фотознімок з зображенням ОСОБА_18 , пояснивши, що на цьому фотознімку зображена особа, яка незаконно заволоділа належним їй мобільним телефоном;

- протоколом огляду предмета від 19.07.2017 року, під час якого слідчим, в присутності ОСОБА_18 та його законного представника ОСОБА_25 , була оглянута майка з написом «Securitу», яка добровільна була видана ОСОБА_18 . Як пояснив ОСОБА_18 під час вказаної процесуальної дії, вказана футболка була одягнена на ньому в момент скоєння відкритого заволодіння чужим майном 18.07.2017 року біля школи № 69 по вул. І.Рабіна в м. Одесі;

- заявою ОСОБА_18 на адресу слідчого від 19.07.2017 року, поданою в присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_18 ОСОБА_25 , з якої вбачається, що ОСОБА_18 у добровільному порядку був виданий слідчому одяг, в якому він вчиняв злочин 18.07.2017 року;

- висновком судового експерта про середньоринкову вартість викраденого майна: мобільного телефона марки «Samsung» моделі «Galaxy S6», яка складає 6154 гривень;

- дослідженими у судовому засіданні речовими доказами та речовими доказами, які не досліджувалися у судовому засіданні в зв`язку з не запереченням з боку учасників судового розгляду факту їх існування;

По епізоду обвинувачення ОСОБА_17 у заволодінні майном ОСОБА_20 вина обвинувачених підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_20 про те, що 17.07.2017 року, під час слідування додому, між будинком, де вона проживає та будинком школи, вона побачила двох раніше не відомих їй чоловіків, прізвище якого в наступному стало відомо як ОСОБА_26 . Один з цих чоловіків підійшов до неї і різко схопив її за шию, потягнув назад і став вимагати щоб вона не кричала. Проте вона почала відбиватися і цей чоловік почав сильніше її душити. Потім ОСОБА_26 підійшов до неї, вихопив з її рук належний їй телефон «Iphone» моделі «6S», штовхнули її, від чого вона впала. Ці два чоловіка побігли у різні сторони, вона побігла за ОСОБА_26 . Переслідуючи його, вона просила, щоб чоловік віддав телефон, але він зник.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , згідно яких 17.04.2017 року, біля 22 годин 30 хвилин вона перебувала в себе дома. Вона почула плач її доньки та вибігла на вулицю. Біля будинку стояла її донька, ОСОБА_28 , яка плакала. На її питання про те що сталося, донька розповіла, що її пограбували та розповіла про обставини цього пограбування. Донька розповіла, що добре розглянула обличчя нападників. Потім вона викликала поліцію та звернулася з відповідною заявою про вчинення злочину;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , відповідно до яких на сайті OLX вона знайшла об`яву про продаж мобільного телефону «Iphone» моделі «6S», рожевого кольору. Вона подзвонила за вказаним в об`яві номером телефону та домовилась про зустріч з невідомим чоловіком в районі автовокзалу. В умовлений час вона зустрілася з чоловіком, який приїхав на таксі. Чоловік був не слов`янської зовнішності. Він показав їй телефон, всі функції телефон належно працювали, він пояснив, що телефон належить його дівчині. Оскільки телефон їй підійшов, вона передала цьому чоловіку 400 доларів США, після чого чоловік поїхав. 12.09.2017 року придбаний нею телефон вона добровільно видала працівникам поліції;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_20 та ОСОБА_27 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2017 року, якими вони повідомили правоохоронний орган про обставини вчиненого відносно ОСОБА_20 злочину, а саме про те, що 17.07.2017 року, біля 22 годин 35 хвилин, під час знаходження в районі площі Дерев`янко в м. Одесі невідомі особи, з застосуванням насильства, заволоділи належним їй майном;

- протоколом огляду місця події від 17.07.2017 року, згідно якого слідчим встановлено, що місцем події є ділянка біля будинку № 1-А на площі Дерев`янка в Малиновському районі міста Одеси;

- протоколом огляду предмета від 9.08.2017 року, під час якого слідчим був оглянутий мобільний телефон марки «IPone 6S», який був викрадений у потерпілій і в наступному був добровільно виданий свідком ОСОБА_29 ;

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_20 для впізнання фотознімків особи від 9.08.2017 року, під час якого потерпіла вказала на фотознімок з зображенням ОСОБА_17 , пояснивши, що на цьому фотознімку зображена особа, яка відкрито викрала належній їй мобільний телефон;

Суд надає оцінку наявним доказам у провадженні, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.Аналізуючи показання потерпілих та свідків обвинувачення, суд визнає їх логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами.

Оцінюючи перелічені докази сторони обвинувачення, суд визнає ці докази належними, оскільки вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Оскільки вищевказані докази обвинувачення були отримані у порядку, встановленому процесуальним кодексом, без порушення норм процесуального закону та без порушення прав і свобод людини, суд визнає ці докази допустимими.

Разом із цим, оцінюючи надані у якості доказів вини обвинувачених рапорти інспекторів патрульної поліції ОСОБА_30 , ОСОБА_31 про обставини їх виїзду на місце пригоди за повідомленнями потерпілих, суд не знаходить підстав для визнання цих рапортів допустимими доказами, оскільки ці рапорти не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.99 КПК України.

Надаючи правову оцінку аргументам захисника обвинуваченого ОСОБА_32 про його невинуватість, суд не сприймає ці доводи, як такі, що спростовують докази сторони обвинувачення і свідчать про недоведеність вини ОСОБА_32 та відхиляє їх з причин, наведених у мотивувальній частині вироку, тобто з причин наявної сукупності досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, сприйнятих судом у якості належних і допустимих, якими суд обґрунтовує обвинувальний вирок.

Крім того, оцінюючи у взаємозв`язку з наданими стороною обвинувачення доказами, суд також враховує інші встановлені під час судового розгляду обставини, які свідчать про причетність обвинувачених до незаконного заволодіння майном ОСОБА_19 , а саме: спільне намагання обвинувачених уникнути переслідування потерпілої та їх спільне затримання сторонніми особами, враховує невелику відстань між місцем затримання обвинувачених та місцем вчинення злочину, враховує факт виявлення працівниками поліції предмету злочину - мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy S6» неподалік від місця затримання обвинувачених, та враховує, що місце виявлення цього предмету знаходиться в межах маршруту їх пересування від місця вчинення злочину до місця їх затримання.

Дії ОСОБА_18 та ОСОБА_17 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд, встановивши під час судового розгляду вчинення ОСОБА_17 декількох злочинів, передбачених однією частиною статті 186 КК України, не знаходить правових підстав для визнання дій обвинуваченого ОСОБА_17 вчиненими повторно, оскільки визнання судом цієї кваліфікаційної ознаки, не вказаної органом досудового слідства при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_17 , може свідчити про погіршення становища особи. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Відповідно до 3 цієї статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Крім того, оскільки ОСОБА_17 вчинив два злочина, відповідальність за які передбачена однією частиною ст. 186 КК України, то суд не вбачає у даному випадку ознаків сукупності злочинів, визначених ст. 33 КК України, тому вважає застосування покарання до обвинуваченого ОСОБА_17 за сукупністю злочинів, тобто з застосуванням положень, передбачених ст. 70 КК України, яке було запропоноване прокурором, безпідставним.
Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14750 гривень та відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що в результаті вчиненого відносно неї злочину їй був спричинений матеріальна шкода на вказану суму. Крім цього, діями відповідачів, ОСОБА_19 була спричинена моральна шкода, яка полягає душевних стражданнях, які були перенесені нею в зв`язку із фактом нападу, неможливістю повноцінного догляду за дитиною в зв`язку із біллю у руці від дій нападників, душевними стражданнями, які були обумовлені неможливість користатися автомобілем та мобільним телефоном.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_19 заявила що вона підтримує свій цивільний позов, за виключенням вимог стягнення з обвинуваченого ОСОБА_17 компенсації за спричинену моральну шкоду, оскільки ОСОБА_17 така шкода відшкодована у повному обсязі у сумі 3500 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_17 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_18 позовні вимоги ОСОБА_33 не визнав.

В зв`язку із тим, що на час розгляду у суді цивільного позову ОСОБА_33 відповідач ОСОБА_18 досяг повнолітнього віку, суд, відповідно до положень ст. 1179 ЦПК України, визнав недоцільним залучати батьків ОСОБА_18 у якості осіб, яки за законом повинні відшкодувати заподіяну шкоду.

Вирішуючи питання про притягнення до цивільної відповідальності особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, про що йдеться у позовній заяві ОСОБА_19 , суд не знаходить підстав для притягнення цієї особи у якості цивільного відповідача, оскільки під час судового розгляду судом не розглядалися дії цієї особи на предмет наявності в них ознаків злочину і не встановлювався причинний зв`язок між діями цієї особи і наслідками для потерпілої, тому суд розглядає позов лише в порядку солідарної відповідальності обвинувачених (цивільних відповідачів) у цьому кримінальному провадженні

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідачів та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

Підстави позову та вина обвинувачених у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_34 суд вважає доведеними. Разом із цим, визначаючи розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню з обвинувачених, суд враховує, що мобільний телефон, вартість якого цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_32 повернутий ОСОБА_19 , тому вважає, що цивільний позов в частині стягнення з позивачів вартості цього мобільного телефону, задоволенню не підлягає.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідачів і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.

У судовому засіданні підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями доведена вищенаведеними доказами в їх сукупності.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, майновий стан відповідачів, ступінь вини обвинувачених в заподіянні моральної шкоди.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_35 до обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_19 в рахунок заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 483.33 гривень. В стягненні з ОСОБА_17 суми спричиненої моральної шкоди відмовити. Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_19 в рахунок заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 483.33 гривень, в рахунок заподіяної моральної шкоди суму у розмірі 3 333.33 гривни.

Вирішуючи питання подальшого зберігання речових доказів, суд керується положеннями ст. 100 КПК України.

Розподіл судових витрат, пов`язаних з залученням експерта, суд вирішує відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до положень якої, у випадку ухвалення обвинувального висновку, судові витрати стягуються з обвинувачених на користь держави.

При призначенні ОСОБА_18 та ОСОБА_17 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 65, 103 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 та ОСОБА_18 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині, часткове відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_17 суд приймає до уваги, що до кримінальної відповідальності він притягуються вперше, враховує позитивні дані, які характеризують його за місцем роботи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_36 суд визнає вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Суд також приймає до уваги що до кримінальної відповідальності ОСОБА_37 притягуються вперше, враховує умови його життя та виховання, рівень його розвитку та дані, характеризуючи його за місцем проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_38 , суд також враховує рекомендації, які викладені у досудової доповіді, складеної Центром ювенальної пробації м. Одеси, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення волі на певний строк, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_39 та ОСОБА_17 злочину, наведених даних про особу обвинувачених та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_32 та ОСОБА_17 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає доцільним призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, в умовах тривалого контролю за їх поведінкою з боку органів пробації.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_40 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_41 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_41 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

ОСОБА_42 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_42 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_43 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) виконувати заходи пробаційної програми;
Контроль за поведінкою ОСОБА_44 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Запобіжний заход у вигляді особистого зобов`язання, який діє відносно обвинуваченого ОСОБА_44 , залишити без змін.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_45 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_46 в рахунок заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 483.33 гривень. В стягненні з ОСОБА_41 суми спричиненої матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_42 на користь ОСОБА_46 в рахунок заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 483.33 гривень, в рахунок заподіяної моральної шкоди суму у розмірі 3 333.33 гривни.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 988.7 гривень, стягнути з обвинувачених ОСОБА_44 та ОСОБА_41 в солідарному порядку, тобто у розмірі 1/3 частин від вказаної суми з кожного з обвинувачених, що складає 329.56 гривень.

Арешт, накладений на майно ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 20.07.2017 року скасувати.

Речові докази, долучені до матеріалів провадження постановою слідчого від 21.07.2017 року, і які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілих - вважати повернутими їх власникам; речі, які зберігаються у камері збереження речових доказів Малиновського ВП в місті Одесі ГУ НП в Одеській області, а саме: кофту темно-синього кольору із зображенням емблеми «Найк», мобільний телефон «Nomi I5010» - повернути обвинуваченому ОСОБА_47 ; футболку чорного кольору із надписом «Security» - повернути обвинуваченому ОСОБА_48 .

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1