пр. № 1-кс/759/2736/18
У Х В А Л А
02 липня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001524 від 22.02.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
27 червня 2018 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 , до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0001524 від 22.02.2018 шляхом заборони її відчуження.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що до Святошинського УП ГУНП у м. Києві, із заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 про те, що в період часу з 27.12.2017, невстановлені особи, шахрайським шляхом незаконно заволоділи 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належить його батьку ОСОБА_6 .
Допитаний в ході досудового слідства, ОСОБА_5 , пояснив, що 07.02.2019, він разом із батьком ОСОБА_6 отримали у спадок кв. АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частки вище вказаної квартири кожному.
Після отримання у спадщину вищевказаної квартири його батько ОСОБА_6 поїхав на проживання до м. Севастополя АРК Крим, а він залишився проживати у вищевказаній квартирі та періодично ОСОБА_6 приїздив до вказаної квартири.
02.02.2018, до ОСОБА_5 надійшов лист повідомлення від адвоката ОСОБА_7 про те, що його батько ОСОБА_6 , відповідно до договору купівлі продажу від 27.12.2017, продав 1/2 своєї частки кв. АДРЕСА_1 , незнайомому чоловікові ОСОБА_8 та те, що йому необхідно звільнити 6,6 кв. м. площі своєї частини квартири, які нібито належать відповідно до договору купівлі продажу ОСОБА_8 а ОСОБА_6 їх займає незаконно.
Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчив договір купівлі продажу серії номер 2074 від 27.12.2017, згідно якого ОСОБА_6 продає належну йому 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 . Також в даному витягу зазначено, що загальна площа кв. АДРЕСА_1 , становить 73,4 кв.м., однак відповідно до плану з квартри Київського міського БТІ від 02.09.2009, загальна площа квартири становить 78,4 кв.м.
Як пояснив ОСОБА_5 , що його батько ОСОБА_6 йому повідомляв, що нікому не продавав належну йому частину квартири.
Після цього, 02.02.2018, ОСОБА_5 почали погрожувати невідомі особи, які представлялись представниками ОСОБА_8 , та вимагали звільнити 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить йому, а якщо ОСОБА_5 цього не зробить то вони викинуть його з квартири застосувавши силу при цьому на його вимогу жодних документів, які посвідчують їх особу та документів, які підтверджують право володіння 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 невідомі особи не надали.
В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 01.05.2014 році отримав паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 з реєстрацією м. Севастополь вул. Пляжна, 3 АРК Крим Російська федерація, а при укладенні догову купівлі продажу серії номер 2074 від 27.12.2017, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , було використано документи громадянина України, а саме паспорт на ім`я ОСОБА_10 .
У зв`язку із вищевикладеним слідство приходить до висновку, що невстановлені особи, шляхом підробки документів та шахрайським шляхом заволоділи 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 .
З метою запобіганню незаконному заволодінні 1/2 частини кв.
АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 та подальше відчуження 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 необхідно накласти арешт на кв. АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу укримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, а саме на кв. АДРЕСА_1 , оскільки кримінальне правопорушення в даний час триває, тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, припинення злочинної діяльності є підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0001524 від 22.02.2018 року шляхом накладення заборони на їх відчуження, використання та розпорядження на часу досудового розслідування.
Доручити виконання ухвали суду про арешт майна старшому слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1