Справа № 204/7332/18
Провадження № 1-кс/204/2552/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, маючого не повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, в останнє:

- 03.11.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На основі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2018 року звільнено від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

4 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНПУ в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності (крадіжка). ОСОБА_4 , 19.09.2018 року приблизно о 13:00 годині, перебуваючи у торгівельному залі, супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова, буд.36, побачив на вітринному стелажі лікеро-горілчаного відділу пляшку віскі «Jack Daniels №7» об`ємом 0,5 л., яку визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Знаходячись в тому ж місці, в той же час, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що його дії залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв одну пляшку віскі «Jack Daniels №7» об`ємом 0,5 л., вартістю 369,80 гривень і сховав в чоловічу сумку чорного кольору, яка знаходилась при ньому. Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення до кінця злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, прослідував до касової зони магазину «Варус-8» ТОВ «Омега». Покинувши територію магазину, останній, не розрахувався за товар, який знаходився у нього в сумці чорного кольору, яку він утримував при собі, а саме за 1 пляшку віскі «Jack Daniels №7» об`ємом 0,5 л., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11/12.1/800 від 27.09.2018 року, складає 385,96 гривень. Далі, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, намагався залишити місце скоєння злочину, однак, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з незалежних від його волі причин, оскільки при виході з супермаркету, він був затриманий з викраденим майном співробітниками охорони супермаркету. Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно (крадіжка), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Провина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою 19.09.2018 року від гр. ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 19.09.2018 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.09.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.09.2018 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. В діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що належить до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. 03.10.2018 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене їм кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років. Також встановлено, що ОСОБА_4 проживає не за місцем реєстрації, тобто не має постійного місця проживання, стійкі соціальні зав`язки у нього - відсутні, офіційно не працевлаштований, тому існує реальна загроза, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Оскільки ОСОБА_4 неодноразово раніше судимий, є вірогідність, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Передбачені кримінально процесуальним кодексом України інші запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, особистої поруки не зможуть забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_4 , до органів досудового слідства та суду, тобто не зможуть запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Так, слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не була жодним чином підтверджена, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, з`являється до слідчого за кожним викликом та співпрацює зі слідством. Тому, враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відсутність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 вже не одноразово був судимий, у тому числі й за ст. 186 КК України (грабіж), що дає всі підстави вважати, що підозрюваний може вчинити їх і знову.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, враховуючи, що він має постійне місце проживання та реєстрації, раніше судимий, недоведеність прокурором та слідчим одного з ризиків передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 3 грудня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не залишати місця свого постійного проживання будинок АДРЕСА_2 у період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1