УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру

В С Т А Н О В И В:
в провадження Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру, під час досудового розслідування в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою скаргу мотивує тим, що ним оскаржується повідомлення про підозру від 26.04.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як необґрунтоване, оскільки докази, зібрані не у порядок і не у спосіб визначені КПК України, досудове розслідування здійснюється з порушенням вимог ст. 216 КПК України не уповноваженим органом досудового розслідування, стосовно нього вчинена провокація та підбурювання до вчинення злочину, його затримання відбулося без дозволу слідчого судді, повідомлення про підозру від 26.04.2018 року ґрунтується виключно на показаннях потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , достовірність яких не підтверджується жодним іншим доказом у кримінальному провадженні, сама суть підозри неконкретна та некоректна, не розкриває суб`єктивну сторону інкримінованого злочину, яка не базується на об`єктивних даних.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, однак з`явився його захисник, який вважав за можливе розглянути скаргу по суті у відсутність підозрюваного та вказав, що підзахисний приймає участь в іншому судовому засіданні.

Так, захисник підтримав скаргу у повному обсязі з мотивів у ній наведеним, надав науково-правовий висновок кандидата юридичних наук, доцента кафедри кримінального процесу та оперативно-розшукової діяльності ОСОБА_9 підготовлене за зверненням захисника на підтвердження своєї правової позиції, щодо недопустимості всіх доказів, які зібрані у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування, якому дане провадження не підслідне, і як наслідок незаконності повідомленої підозри його підзахисному.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги, зазначив, що враховуючи, що на даний час Державне Бюро розслідувань не функціонує та перебуває в процесі формування, заступником Генерального прокурора було доручено здійснення досудового розслідування Головному слідчому управлінню Служби безпеки України, при цьому на момент здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у органу досудового розслідування були наявні достатні докази, у зв`язку із чим вважає, що повідомлення про підозру є обґрунтованим.

Слідчий підтримала доводи прокурора.

Суд, заслухавши захисника, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, та вивчивши матеріали кримінального провадження, які стали підставою для повідомлення про підозру, приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Як убачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, відповідно до ст. 276 КПК України, після його затримання в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою,щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Аналізуючи надані прокурором для вивчення матеріали кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , суд вважає їх достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у причетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Доводи сторони захисту з приводу того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснює не уповноважений орган досудового розслідування, що тягне за собою незаконність всіх слідчих та процесуальних дій, в тому числі незаконність здійснення повідомлення пор підозру, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження слідує, що до судове розслідування здійснюється на підставі постанови заступника Генерального прокурора державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_10 від 29 березня 2018 року, згідно якої доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000736 від 29.03.2018 Головному слідчому управлінню Служби безпеки України.

Не заслуговує на увагу, на даній стадії досудового розслідування, твердженням сторони захисту про те, що досудове розслідування даного кримінального провадження у відповідності до п.1 ч.4 ст. 216 КПК України має здійснювати Державне бюро розслідувань, з огляду на те, що Державне бюро розслідувань на даний час перебуває на стадії формування, а тому для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, досудове розслідуванні має здійснювати той орган досудового розслідування, підслідність якому було визначено уповноваженою особою у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, що у даному випадку має місце.

Крім того, оцінка щодо допустимості доказів з точку зібрання їх відповідним органом досудового розслідування має бути здійснена при прийнятті остаточного рішення у кримінальному провадження, у сукупності з іншими доказами зібраними у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 216, 303-307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру від 26 квітня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: