Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9377/18
У Х В А Л А
12 вересня 2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясногородка Макарівського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, початок строку покарання 22.01.2015 року, кінець строку 20.11.2018 р., про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:
Із Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення не мотивоване.

Суд вислухавши засудженого, який клопотання підтримав та просить задовольнити, захисника, який просить задовольнити клопотання засудженого, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надані із БВК № 35 стосовно засудженого, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 1984-2015 р. 9 разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Тричі до нього застосовувалося умовно-дострокове звільнення, звільнявся від відбування покарання з відстрочкою, застосовувалась амністія.

У теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 19.02.2015 р. за ст.ст. 185 ч.2,3, 15 ч.2-185 ч.3,70 КК України, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 13.06.2018 р. , вважати засудженим до 4 років позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_4 відбуваючий покарання з 22 січня 2015 р. не був працевлаштований. Його доводи що він звертався до адміністрації колонії з метою працевлаштування, однак це не було зроблено адміністрацією, документально не підтверджено. Із скаргами відносно адміністрації через його не працевлаштування він у встановленому порядку не звертався.

Із характеристики наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 випливає, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня.

Згідно довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_4 мав 2 стягнення, має 3 заохочення.

Відповідно до витягу з протоколу № 30 від 18.07.2018 р. комісією установи відмовлено ОСОБА_4 в заміні невідбутої частини покарання у зв`язку з недостатнім ступенем виправлення.

Суд зазначає, що в період відбування покарання поведінка засудженого ОСОБА_4 не була сумлінною, оскільки він двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Він офіційно не працевлаштований в установі де відбуває покарання.

У зв`язку з чим не можливо дійти висновку що він сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку що для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 відсутні законні підстави.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд зазначає, що із пояснень засудженого даних суду у судовому засіданні, документів наданих із БВК № 35 відносно засудженого ОСОБА_4 не витікає, що він настільки виправився, що не вчинить нового злочину.

Суд зазначає, що виправлення засудженого це такі зміни його особи, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського суспільства.

Суд уважає, що стосовно ОСОБА_4 у теперішній час не досягнута мета покарання запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1