Справа №212/1583/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження від 04 серпня 2017 року за № 0000112 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Узунагач, Алма-Атинської області, Республіки Казахстан, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків не має, учасника АТО, військовослужбовця військової служби за контрактом, за військовим званням капітана, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України,

за участі прокурора військової прокуратури Криворізького гарнізону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 ,будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 та проходячи військову службу на посаді командира протитанкової батареї батальйону бойового забезпечення, будучи матеріально відповідальною особою за забезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період з 05 грудня 2016 року по 17 листопада 2017 року перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , порушуючи правила зберігання предметів військового майна, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив втрату ввіреного для службового користування інвентарного майна, а саме нічного монокуляру марки «Argus» виробник компанія «Theon Sensors Greece» загальна вартість якого складає 71 867 гривень 25 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ,свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 05 грудня 2016 року начальником складу озброєння та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 йому було передано для службового користування нічний оптичний прилад монокуляр марки «Argus». Який він в подальшому не здав у кімнату зберігання зброї та боєприпасів батальйону бойового забезпечення. Надалі, в ході проведення перевірки було встановлено факт відсутності у протитанковій батареї батальйону бойового забезпечення оптичного приладу нічного монокуляру марки «Argus». Проти цивільного позову обвинувачений не заперечив.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 ,визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 ,винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.413 КК України за ознаками втрати ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненим умисно, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікарня нарколога не перебував та не перебуває, згідно характеристики за проходження військової служби характеризується негативно, має статус учасника АТО, військовослужбовець військової служби за контрактом,обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також бере до уваги заяву представника потерпілого ОСОБА_6 , яка повідомила, про часткове відшкодування обвинуваченим ОСОБА_3 вартості втраченого монокуляр марки «Argus», просила цивільний позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 суму шкоди в розмірі 64867,25 грн., щодо призначення покарання обвинуваченому поклалась на рішення суду, а тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.413 КК України та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов заявлений в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 , з врахуванням відшкодованої суми 64867,25 грн. матеріальної шкоди слід задовольнити.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про залучення експерта. Згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 15/11.1/133 від 05 березня 2018 року, дані витрати складають 3432 гривні 00 копійок, та згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 27 від 05 березня 2018 року, дані витрати складають 2145 гривень 00 копійок, усього в сумі 5577 гривень 00 копійок, та повинні бути стягнуті на користь держави.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 ,запобіжний захід не обирався..

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.413 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за військовослужбовцями звільненими від відбування покарання здійснюється командирами військових частин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: оригінал накладної (вимоги) № 488 від 05.12.2016 року залишити в матеріалах даної справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 5577 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок.

Цивільний позов заявлений в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_4 , МФО 820172, р/р НОМЕР_2 ) 64867 (шістдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 25 коп. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1