Справа № 464/2024/18
пр.№ 1-кп/464/288/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2018 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження (внесенного до ЄРДР за №0001188) про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.12.2015 року Сихівським районим судом м.Льволвап за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 10.04.2018 року близько 00.30 год., маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку № 9 по вул.Довженка у м.Львові, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти, знявши із автомобіля марки «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_1 , двірники склоочисника, вартістю 600 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , однак, вказаного наміру до кінця не довів, оскільки після того як зняв один склоочисник був викритий потерпілим та залишивши склоочисник, втік з місця події.

Обвинувачений в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, у вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати те, що шкоди його діями не завдано, позитивну характеристику та призначити покарання у виді штрафу.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового процесу, тому судом визнано за недоцільне їх дослідження у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрав чуже майно повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення умисного кримінального правопорушення середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого, який має судимість за аналогічний злочин, не працює, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, характеризується формально позитивно, дані досудової доповіді про середній ризик вчинення повторного злочину та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно враховуючи мету покарання, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, його молодий вік відсутність шкоди, оскільки майно не було викрадено, позицію потерпілого, який просить суворо обвинуваченого не карати, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного покарання, а тому його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України, які є обов`язковими.

Суд вважає, що підстави для застосування ст.69 КК України в даному випадку відсутні, оскільки обставин, які б свідчили про істотне зниження ступеню тяжкості злочину та давали б підставу для призначення іншого, більш мякого покарання судом не встановлено. Щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність шкоди, дані про особу обвинуваченого, його формально позитивна характеристика враховані судом, оскільки покарання йому призначено у мінімальному розмірі і обвинуваченого звільнено від його відбуття з випробовуванням.

Речові докази: двірники склоочисника з автомобіля марки «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться на зберігання у потерпілого ОСОБА_6 залишити у його власності.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК Українита призначити йому покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: двірники склоочисника з автомобіля марки «Mitsubishi L200», д.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться на зберігання у потерпілого ОСОБА_6 залишити у його власності.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча