Справа № 184/698/18
Номер провадження 1-кп/184/120/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000271 від 03 квітня 2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
02 квітня 2018 року приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходився на території покинутих садових ділянок, розташованих біля селища Перевізькі Хутори в м. Покров Дніпропетровської області (більш точного місця під час судового слідства встановити не вдалось за можливе), де на узбіччі дороги помітив скляну банку об`ємом 180 мл., вмістом якої було тридцять патронів, які являються бойовими припасами, на незаконне придбання та носіння яких у ОСОБА_3 виник злочинний намір. В цей же день та час, знаходячись там же, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв скляну банку об`ємом 180 мл., вмістом якої було тридцять патронів, які став носити при собі, без передбаченого законом дозволу, до моменту їх вилучення працівниками поліції.

03 квітня 2018 року о 12 год. 20 хв., поряд з будинком №51 по вул. Торгова в м. Покров Дніпропетровської області,працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за вчинення адміністративного правопорушення, був затриманий ОСОБА_3 , та в ході застосування до нього працівниками поліції превентивного заходу поверхнева перевірка, передбаченого ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», у правій внутрішній нагрудній кишені, вдягнутої на останньому піджаку, виявлено та вилучено тридцять патронів, які згідно висновку експерта №22/3.1/227 від 16.04.2018 року є боєприпасами 5, 45 мм проміжними патронами, зразка 1974 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання про те, що він дійсно 02 квітня 2018 року біля с. Перевізькі Хутори м. Покров знайшов банку з 30 патронами калібру 5,45 мм, які став носити при собі та хотів їх використати як сувенір, оскільки власної зброї він не має. Наступного дня після придбання вказаних патронів, він був затриманий працівниками поліції, які ці патрони у нього вилучили. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у придбанні, носінні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є особою похилого віку, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не офіційно працює, не перебуває на обліку у Покровському відділу з питань пробації, також не перебуває на обліку у лікарів психіатра і фтизіатра, хоча знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «наркоманія», тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у мінімальних межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

На підставі викладеного та враховуючи характер вчиненого злочину, ненастання тяжких суспільно-небезпечних наслідків, вище вказані дані про особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів у загальному розмірі 2288 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

19.04.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази: спецпакет №4031599, в якому знаходяться 24 проміжні патрони та 6 стріляних гільз, що передані до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити; спецпакет №3589118, в якому знаходяться 2 сліди пальців рук, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження №0000271 від 03 квітня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1