Справа № 500/2765/18
Провадження № 1-кп/500/403/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5 - ордер,
представник потерпілого ОСОБА_6 - довіреність
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 24 квітня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, не одружений, не працює, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:
08.04.1998 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.2 ст.140, ст..43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
01.09.2000 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.82, ст..42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
11.12.2000 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
26.09.2005 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі;
03.10.2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за чт.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.75, ст..76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
21.12.2011 року Ізмаїльським міськрайонним Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.02.2018 року біля 03 год. ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, знаходячись на проїжджій частині навпроти будинку №45 по вул.. Толбухіна в м. Ізмаїл, де був розташований водопровідний каналізаційний колодязь, таємно викрав водопровідну каналізаційну кришку вартістю 1 500 гривень, яка належить потерпілому «КП «ІВУВКГ», і сховав поблизу місця вчинення злочину.
Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 направився по вул. Толбухіна, з боку вул. Чкалова у напрямку вул. Папаніна в м. Ізмаїл,Одеської області, де на перехресті вул. Толбухіна кут вул. Папаніна, продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно,з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб на проїжджій частині , де був розташований водопровідний каналізаційний колодязь, таємно викрав водопровідну каналізаційну кришку вартістю 1 500 гривень, яка належить потерпілому КП «ІВУВКГ», і сховав її на перехресті вул. Пушкіна кут в м. Ізмаїл Одеської області, а саме разом з попередньо викраденою водопровідно-каналізаційною кришкою.
07.02.2018 року біля 17 год.00 хвл. ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вул. Пушкіна кут пр. Суворова в м. Ізмаїл Одеської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , погрузили сховані водопровідні-каналізаційні кришки у багажному відсіку автомобіля таксі «Жовте таксі», які належать КП «ІВУВКГ», після чого з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій особі матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ними майна. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував завдані матеріальні збитки у повному обсязі.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно за ч. 2 ст. 185 КК України.
24 квітня 2018 року між потерпілим Комунальним Підприємством «ІВУВКГ» в особі представника потерпілого ОСОБА_6 , що діє на підставі довіреності б/н від 02.01.2018 року з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю та розслідуванню вказаного кримінального провадження, добровільно у повному обсязі відшкодував потерпілому Комунальне Підприємство «ІВУВКГ» завдані збитки, примирився з потерпілим, у потерпілої Комунальне Підприємство «ІВУВКГ» відсутні будь-які претензії до підозрюваного ОСОБА_4 . Цивільний позов не заявлено.
Виходячи з викладеного, сторони погоджуються на укладення угоди про примирення та стверджують, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам КК та КПК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:
?беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, що він зробив в судовому засіданні.
Сторонни також узгоджують між собою покарання, а саме:
?призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладанні угоди були роз`ясненні правила ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України.
Потерпілий Комунальне Підприємство «ІВУВКГ» в особі представника ОСОБА_6 при укладенні угоди про примирення було роз`яснені правила ст. 473, 394, 424, 476 КПК України, а також він згоден із запропонованим видом та мірою покарання.
У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
При перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завдані збитки.
Сторони просять затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим «Комунальне Підприємство «ІВУВКГ» в особі

представника ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання зі звільненням від його відбування.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувались. Клопотань про застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.
Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 24 квітня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000535 між потерпілим у кримінальному провадженні Комунальним Підприємством «ІВУВКГ» в особі ОСОБА_6 що діє на підставі довіреності б/н від 02.01.2018 року та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення за ч.2 ст.185 КК України.
На підставі угоди про примирення від 24 квітня 2018 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його оголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, а засудженим ОСОБА_4 той же час з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1