Провадження 1-кп/522/466/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

піід час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001598 від 22.06.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.02.2005 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 121, ст. 198 КК України до 10 років позбавлення волі; 22.05.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; 08.10.2013 р. Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійсснюється судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою ОСОБА_3 , був продовжений, строк дії ухвали спливає.

В судовому засіданні судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , не заперечував та зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК враховані судом при обранні йому міри запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 покладався на розсуд суду, його захисник, заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та просив змінити йому міру запобіжного заходу на не пов`язану з триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників процессу, суд вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду,вчинити новий злочин. Крім того, слід зазначити, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів з застосуванням насильства, , має непогашену судимість.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , тримання під вартою продовжити до 10.12.2018 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя:

11.10.2018