Справа № 471/603/18-к
Провадження №1-кп/471/77/18
Номер рядка звіту 36
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 13.07.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, освіта повна загальна середня, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці червня 2018 року у вечірній час, точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не вдалося ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на наругу над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, прибув на кладовище в с. Людмилівка Братського району Миколаївської області. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння предметами, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, підійшов до місця заховання ОСОБА_5 , за допомогою фізичної сили, шляхом підкопу витягнув дві металеві рельси, розміром 1 м. та 1,5 м., які тримали пам`ятник, чим пошкодив цілісність місця заховання померлого та осквернив пам`ять померлого, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 360 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину та пояснив суду, що здійснив злочин так як потрібні були кошти.

За таких обставин, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років обмеження волі в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України, застосувавши ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в Миколаївський апеляційний суд через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1