АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
представників власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника власника майна Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг THEEUWES HOLDING «ТЕГРА Україна ЛТД» адвоката ОСОБА_5 , представників власників майна ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» - адвоката ОСОБА_8 , ТОВ «УКРАЇНСЬКА МУКОМЕЛЬНА КОМПАНІЯ» - адвоката ОСОБА_9 , ТОВ «АГРОСТОК УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_6 , ТОВ «НікЮТАС» - адвоката ОСОБА_7 , ТОВ «Агропартнер» - адвоката ОСОБА_10 , генерального директора ТОВ «ДНІПРООЛІЯ» ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ДП ЗАТ Теувес Холдінг (THEEUWES HOLDING) «ТЕГРА Україна ЛТД» адвокат ОСОБА_5 , представник ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» - адвокат ОСОБА_8 , представник ТОВ «УКРАЇНСЬКА МУКОМЕЛЬНА КОМПАНІЯ» - адвокат ОСОБА_9 , представник ТОВ «АГРОСТОК УКРАЇНА» - адвокат ОСОБА_6 , представник ТОВ «НікЮТАС» - адвокат ОСОБА_7 , представник ТОВ «Агропартнер» - адвокат ОСОБА_10 , генеральний директор ТОВ «ДНІПРООЛІЯ» ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.
Представник ДП ЗАТ Теувес Холдінг (THEEUWES HOLDING) «ТЕГРА Україна ЛТД» адвокат ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року в частині накладення арешту на майно цього підприємства, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно цього підприємства.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що приписами чинного податкового законодавства прямо заборонено накладення арешту на кошти в СЕА ПДВ. Ліміти ПДВ в системі електронного адміністрування є елементом податкових правовідносин, вони не є грошовими коштами і в цілому не є майном підприємства для забезпечення цілей ст. 170 КПК України. Також апелянт зазначає, що суми ліміту в СЕА ПДВ не є матеріальним об`єктом, тому не можуть вважатися доказом та не можуть бути конфісковані. Суми ліміту ПДВ - це розрахунковий показник, який визначений відповідно до положень Податкового кодексу України, і дані про який зберігаються в електронній системі адміністрування ПДВ, адміністратором і зберігачем даних якої є державний орган ДФС України, такий облік здійснюється автоматично і втручання в ці показники заборонено.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику представника підприємства, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.
Представники ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна», ТОВ «УКРАЇНСЬКА МУКОМЕЛЬНА КОМПАНІЯ», ТОВ «АГРОСТОК УКРАЇНА», ТОВ «НікЮТАС» ТОВ «Агропартнер», генеральний директор ТОВ «ДНІПРООЛІЯ» ОСОБА_11 в своїх апеляційних скаргах за аналогічних доводів та підстав просять поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року щодо накладення арешту на майно цих товариств, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна щодо накладення арешту на майно вказаних товариств.
Однак, до початку розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява представника власника майна ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» - адвоката ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року.
Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
З огляду на вище викладене, як вважає колегія суддів, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, підлягає закриттю.
Заслухавши доповідь судді, думку представників власників майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційних скарг, в тому числі і щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянти в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційні скарги подані в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.
18.06.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання задоволено.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представниками власників майна ДП ЗАТ Теувес Холдінг (THEEUWES HOLDING) «ТЕГРА Україна ЛТД», ТОВ «УКРАЇНСЬКА МУКОМЕЛЬНА КОМПАНІЯ», ТОВ «АГРОСТОК Україна, ТОВ «НікЮТАС», ТОВ «Агропартнер». генеральним директором ТОВ «ДНІПРООЛІЯ» ОСОБА_11 в частині накладення арешту на майно цих підприємств, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних скарг зазначених осіб, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Разом з тим, дослідивши надані на обґрунтування внесеного на розгляд клопотання про арешт майна матеріалів, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів слідчого судді щодо наявності правових підстав для накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «ІСТ ОІЛС Україна» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, підлягає закриттю, у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційної скарги.
Апеляційні скарги представника власника майна Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг THEEUWESHOLDING«ТЕГРА Україна ЛТД» адвоката ОСОБА_5 , представників власників майна ТОВ «УКРАЇНСЬКА МУКОМЕЛЬНА КОМПАНІЯ» - адвоката ОСОБА_9 , ТОВ «АГРОСТОК УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_6 , ТОВ «НікЮТАС» - адвоката ОСОБА_7 , ТОВ «Агропартнер» - адвоката ОСОБА_10 , генерального директора ТОВ «ДНІПРООЛІЯ» ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3509 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1