Ухвала
Іменем України

22 серпня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-8232ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 травня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002362,
встановив:
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нижньовартівськ, Тюменської області, РФ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Будьоннівського районного суду м. Донецька від 30 травня 2012 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 16 червня 2015 року,
засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 4 місяці арешту.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 989 грн. 60 коп. витрат на залучення експертів.
Запобіжний захід ОСОБА_5 особисте зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Вирішені питання про речові докази у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 травня 2018 року вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 змінено.
Ухвалено стягнути процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта за проведення судової дактилоскопічної експертизи з ОСОБА_5 у сумі 988, 70 грн.
В решті вирок суду залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_5 у 17-20 х числах серпня 2017 року приблизно о 14 годині, перебуваючи поблизу вул. Трудова в м. Бахмут Донецької області, виявив два кущі дикорослих рослин роду конопель, зірвав їх, таким чином умисно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, переніс його до місця проживання у кв. АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав.
Приблизно через два дні після придбання вказаного наркотичного засобу ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною адресою, незаконно виготовив особливо небезпечний засіб канабіс, помістивши його до двох поліетиленових пакетів, які щільно скріпив між собою липкою стрічкою у цілісний поліетиленовий згорток, та продовжив зберігати.
6 жовтня 2017 року приблизно о 15 год. ОСОБА_5 , взяв поліетиленовий згорток, помістив до скляної, залив абрикосовим варенням, закрутив кришкою та поставив на підлозі заднього пасажирського сидіння автомобілю марки «HYUNDAI» моделі «GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Цього ж дня, о 20 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, знаходячись за кермом вказаного автомобіля, незаконно перевозив скляну банку із особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, доки не був зупинений о 20 год. 20 хв. поліцейським за порушення правил дорожнього руху.
6 жовтня 2017 року в період часу з 21 год. 10 хв. по 21 год. 35 хв., під час огляду вищевказаного автомобіля, по вул. В. Першина, 171 в м. Бахмут, поліцейськими було виявлено та вилучено один поліетиленовий згорток, всередині якого знаходилися 2 поліетиленових пакети, з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, вага якого у перерахунку на суху речовину становить відповідно 35,15 г та 1,85 г, загальною масою 37 г, який ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевозив для особистого вживання, без мети збуту.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати постановлені судові рішення та призначити ОСОБА_5 більш м`яке покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, ніж арешт. Ставить питання про виключення із резолютивної частини ухвали апеляційного суду рішення про стягнення із ОСОБА_5 на користь держави витрат на залучення експертів. Вважає, що судами в повній мірі не враховані дані про особу ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують покарання, а саме останній став на шлях виправлення, здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце роботи, визнав вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся. Вказує, що огляд (обшук) автомобіля проведений з порушенням вимог ст. 233 КПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для її задоволення.
Доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України в касаційному порядку не оскаржуються.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
З судових рішень убачається, що ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 жовтня 2017 року надано дозвіл на обшук автомобіля «HYUNDAI» моделі «GETZ» 6 жовтня 2017 року, а тому доводи захисника про те, що огляд (обшук) автомобіля проведений за відсутності ухвали слідчого судді, без попереднього дозволу суду, безпідставні та не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Вирішуючи питання процесуальних витрат у провадженні, апеляційний суд дотримався вказаних вимог закону та правильно стягнув із ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта за проведення судової дактилоскопічної експертизи, а тому твердження захисника про незаконне стягнення із засудженого ОСОБА_5 апеляційним судом витрат на залучення експертів на користь держави у сумі 988 грн. 70 коп. безпідставні.
Що стосується доводів про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, то суд касаційної інстанції дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_5 судом дотримані.
При призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який має постійне місце проживання, працює, посередньо характеризується за місцем реєстрації та позитивно за місцем роботи і місцем фактичного проживання, не одружений, неповнолітніх дітей не має.
Також, судом взято до уваги, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Вживання наркотичних речовин (опій, канабіс). Синдром наркотичної залежності», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, злочин вчинив через нетривалий час після закінчення строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Враховано судом обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, та ті, що його обтяжують рецидив та вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Судом обґрунтовано не прийнято твердження сторони захисту щодо виключення обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Судом достовірно встановлено та підтверджено як самим обвинуваченим так і постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 , що останній, під час перевезення наркотичного засобу, перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Враховуючи встановлені обставини, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, а рівень небезпеки для суспільства є середнім, а також те, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, судом обґрунтовано призначено обвинуваченому покарання у межах санкції статті обвинувачення арешту, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції.
Доводи захисника щодо суворості призначеного засудженому покарання були предметом перевірки апеляційного суду, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, касаційні вимоги захисника засудженого безпідставні.
Інших доводів, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.
Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 22 травня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6