справа №619/782/17
провадження №1-кп/619/60/18
У Х В А Л А

17 травня 2018 року м. Дергачі

Судова колегія Дергачівського районного суду Харківської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі кримінальне провадження №0000021 від 21 січня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, судова колегія,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_7 за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 , ч.3 ст.307 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 21 січня 2017 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вислухавши клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.2018 строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено по 18.05.2018.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 умисних особливо тяжких злочинів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 не завершено, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити.

Під час розгляду вказаного питання судом вивчена можливість щодо не продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою та зміну запобіжного заходу на менш суворий. При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, дотримавшись вимог ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також вимог ч.3 ст.331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати продовженим.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 392 КПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вважати продовженими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 15 липня 2018 року включно.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3