УХВАЛА
22 серпня 2018 року

м. Київ

Cправа №1-16/06
Провадження №13-8 зво18

Велика Палата Верховного Суду в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_17 про роз`яснення постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_18 ,

прокурора ОСОБА_19 ,

захисника ОСОБА_20 ,

засудженого ОСОБА_17 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а:
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2006 року ОСОБА_17 засуджено за пунктом 8 частини 2 статті 115, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком 15 років. Ухвалою Верховного Суду України від 28 листопада 2006 року вирок суду щодо ОСОБА_17 залишено без зміни.

Рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 02 березня 2017 року у справі «Мороз проти України» констатовано порушення щодо ОСОБА_17 положень статтей 8, 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 30 травня 2018 року залишила без задоволення заяву ОСОБА_17 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2006 року та ухвали Верховного Суду України від 28 листопада 2006 року щодо нього з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

23 червня 2018 року засуджений ОСОБА_17 звернувся з заявою до Великої Палати Верховного Суду про роз`яснення вищезазначеної постанови від 30 травня 2018 року.

На обґрунтування поданої заяви засуджений посилається на те, що йому незрозумілі норми права, які застосовувалися судом при перегляді судових рішень, постановлених відносно нього, з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 3 статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Так, ОСОБА_17 просить роз`яснити, чому його не повідомлено про дату та час оголошення повного тексту постанови. Указує на зміну складу суду під час розгляду його заяви. Просить роз`яснити, у зв`язку з чим не було задоволено клопотання про витребування його особової справи та про дослідження листів, направлених йому з ЄСПЛ. Водночас засуджений скаржиться, що його було обмежено в праві на ознайомлення з усіма матеріалами справи. Зазначає, що колегія суддів та прокурор проігнорували заяви про нововиявлені обставини в кримінальній справі, зокрема фальсифікацію доказів його винуватості. Заявник зауважує, що в постанові, яку він просить роз`яснити, відсутня інформація щодо постановлених ухвал про відмову в задоволенні відводу судді-доповідачу ОСОБА_2 та секретарю судового засідання ОСОБА_18 .

Відповідно до частини другої статті 380 КПК суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників провадження.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року призначено заяву ОСОБА_17 про роз`яснення судового рішення до розгляду, про що повідомлено засудженого та учасників судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду заслухала суддю-доповідача, доводи заявника й інших учасників судового провадження та дійшла таких висновків.

Як убачається з тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року, яку просить роз`яснити засуджений, її складено відповідно до вимог статей 400-12, 400-23 Глави 32-1 КПК України 1960 року та Глави 34 чинного КПК (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII).

Зміст рішення суду, яке просить роз`яснити засуджений, вмотивовано з додержанням вимог, передбачених статтями 377, 379, 400-2, 400-23 КПК України 1960 року, його викладено реченнями, які не мають труднощів для розуміння, в ньому містяться посилання на положення КПК України 1960 року, який діяв на час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_17 , та норми чинного КПК України.

Крім того, аналіз питань, поставлених ОСОБА_17 у заяві про роз`яснення постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року, свідчить про те, що доводи заявника не стосуються змісту цієї постанови і не потребують її роз`яснення. Засуджений фактично ставить питання не про роз`яснення змісту постанови Великої Палати, а про роз`яснення окремих норм процесуального закону, якими врегульовано розгляд заяв в порядку виключного провадження.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що підстав для роз`яснення засудженому постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року немає.

Керуючись статтями 336, 380 та пунктом 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК, статтями 400-21, 400-23, 400-24 КПК України 1960 року, пунктами 3, 6 параграфу 3 розділу 4 «Перехідні положення» Закону № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а:
Відмовити ОСОБА_17 в роз`ясненні постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_10
ОСОБА_4 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_6 ОСОБА_13
ОСОБА_7 ОСОБА_14
ОСОБА_8 ОСОБА_16
ОСОБА_9 ОСОБА_15