Справа 359/4008/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/887/2018 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
30 жовтня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року,-
в с т а н о в и л а:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування доводів клопотання, указано на те, що він вже відбув строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, указав що має три заохочення та погашенні у встановленому порядку стягнення.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року у задоволенні клопотання відмовлено. Мотивуючи це рішення, суд послався на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 є передчасним. Указав на відсутність в матеріалах клопотання достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Окрім цього указав, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, раніше він також засуджувався за аналогічні злочини, а тому на шлях виправлення не став, прийшовши до висновку про відсутність підстав застосування положень ст.81 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений указав на незаконність ухвали, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання із формальних підстав. Крім того указав, що він довів своє виправлення сумлінною працею та належною поведінкою, про що свідчать застосовані щодо нього заохочення, зауважив, що після погашення стягнень не допускав жодних порушень. Просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
засудженого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи, просив її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін;
вивчивши клопотання та приєднанні до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За змістом ст.81 КК України, підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення та відбуття засудженим частини покарання, визначеної у ч.3 ст.81 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. З такими висновками погоджується і колегія суддів Апеляційного суду.
Так, як вбачається із характеристикиначальника відділення соціально-психологічної служби № 4 на засудженого ОСОБА_7 , за період відбування покарання у виправній колонії останній мав три дисциплінарні стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, має три заохочення, характеризується посередньо.
Посилання засудженого ОСОБА_7 в частині того, що він має погашені дисциплінарні стягнення не можуть бути розцінені як безумовні підстави для визнання необґрунтованими висновків суду першої інстанції.
Окрім того, наявність заохочень, не може саме по собі свідчити про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеними статтями 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни.
Матеріали справи не містять достатньої кількості даних, які би указували на те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 відповідає зазначеним вище критеріям. Аналіз характеристики засудженого, дані про факт накладення на нього стягнень та заохочень, указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є нормальними для будь-якого засудженого і не свідчать самі про собі про доведеність засудженим свого виправлення.
Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає недоведеним виправлення ОСОБА_7 , тому не знаходить підстав для його умовно - дострокового звільнення.
За таких обставин, підстав для скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим цю ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4