У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/644/18

Номер провадження 1-в/184/37/18

25 травня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, із вищою освітою, до засудження не працюючої, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судиму,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
17.04.2018 року до Орджонікідзевського міського суду надійшла заява засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник ПВЦ-79 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви засудженої посилаючись на те, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та працею не довела свого виправлення, а тому застосування до неї пільги, передбаченої ст.81 КК України є передчасним.
Прокурор в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви засудженої, посилаючись на відсутність передбачених ст.81 КК України підстав для задоволення останньої, оскільки засуджена ОСОБА_3 своєю поведінкою свого виправлення не довела, норми виробітку у неї на низькому рівні, характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має.

Розглянувши заяву засудженої, заслухавши її доводи, а також пояснення представника ПВЦ-79, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно вироку Дніпровського районного суду м.Херсон від 12.09.2012р., який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05.03.2013р., ОСОБА_3 засуджена за ст.121 ч.2 КК України до 07 років позбавлення волі.
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 28.03.2016р. зараховано в строк покарання час з 29.08.2012р. по 05.03.2013р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ст..72 ч.5 КК України ст..ст.537,539 КПК України.
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 07.04.2016р. замінено невідбуту частину покарання 02 роки 10 місяців 16 днів на обмеження волі, згідно ст.ст.82 ч.4 п.2 КК України, ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України.
Засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 29.08.2012 року. До державної установи ПВЦ №79 прибула 28.04.2016 року із Дніпродзержинської виправної колонії №34 м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. По прибуттю до установи була працевлаштована швачкою до бригади № НОМЕР_1 підприємства установи. На даний час працевлаштована швачкою до бригади № НОМЕР_2 .

У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа, яка раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджена відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Згідно наданої довідки, невідбутий строк покарання засудженої ОСОБА_3 станом на 25.05.2018р. становить 08 місяців 10 днів, тобто засуджена відбула більше 2/3 строку призначеного їй покарання.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення.
Зважаючи на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
У свою чергу, доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Так, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
У судовому засіданні засуджена посилається на наявність підстав, передбачених ст.81 КК України для застосування до неї умовно-дострокового звільнення, оскільки вона своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.
Разом з тим, як вбачається із наданої ПВЦ-79 характеристики, засуджена характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, водночас засуджена не приділяє уваги необхідності дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, не бере особистої участі у організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисної активності в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених.

У судовому засіданні представник ПВЦ-79 зазначила, що поведінку засудженої вона не може охарактеризувати як зразкову, з огляду на викладені у характеристиці обставини, а також вказала на відсутність сумлінного ставлення засудженої до праці, зважаючи на відсутність у неї заохочень, низькі норми виробітку, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою та свідоме ухилення від робіт по благоустрою території установи.

Вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного йому покарання, суд повинен враховувати весь період відбування засудженим покарання.

Як слідує із матеріалів справи, засуджена за час відбування покарання у слідчому ізоляторі м.Херсон характеризувалась посередньо, мала одне стягнення та одне заохочення.

Відбуваючи покарання у Дніпродзержинській виправній колонії №34 м.Дніпродзержинськ засуджена також характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала.

Таким чином суд приходить до висновку, що протягом усього строку відбування засудженою призначеного їй покарання як поведінка останньої, так і її ставлення до праці не були на достатньо високому рівні, тобто не були сумлінними.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи те, що засуджена ОСОБА_3 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, своєю роботою та поведінкою не довела свого виправлення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст.81 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені заяви засудженої ОСОБА_3 щодо застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1