Справа № 755/8470/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003033 від 28 березня 2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаський, Новомосковського району, Дніпропетровської області громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.03.2014 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.08.2015 року скасовано іспитовий строк і направлено для відбуття покарання, звільнився 07.02.2018 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 28.03.2018 року близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_3 , на 1 поверсі даного будинку, побачив офісне приміщення, що перебуває в користуванні ОСОБА_5 , який в даному приміщенні здійснює свою професійну діяльність.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на проникнення до вищевказаного приміщення з метою таємного викрадення чужого майна, що знаходилось всередині даного приміщення.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, а саме офісної оргтехніки, яка використовувалася для здійснення професійної діяльності адвоката, підійшов до вхідних дверей приміщення адвоката та за допомогою викрутки, яка знаходилась при ньому, пошкодив вхідні двері до приміщення, шляхом їх віджиму, незаконно проникнувши всередину.

Перебуваючи всередині приміщення, де гр. ОСОБА_5 займається адвокатською діяльністю, ОСОБА_4 , побачив в коридорі датчик охоронної сигналізації, який спрацював на рух останнього.

В цей час, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії можуть бути викриті, вийшов з офісного приміщення, де був затриманий працівниками охорони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , окрім цього протоколу обшуку та ілюстративної таблиці до нього, протоколу огляду речей та предметів та ілюстративної таблиці до нього, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням в приміщення.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий за злочин проти власності, має місце реєстрації та постійне місце проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання саме із застосуванням ст. 75 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за його поведінкою, якщо він протягом іспитового строку не вчинить злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Підстав для застосування ст. ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, на даному етапі підстави для його застосування відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: CD-R диск з відеозаписом проведення обшуку 28.03.2018 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: викрутка «плоска» з чорно-синіми вставками, кусачки чорно-жовтого кольору, які передані до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: