УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 12.04.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про примусове відібрання біологічних зразків (крові) у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000337 від 12.04.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що з метою вчинення розбійного нападу на приміщення Національної лотереї по вулиці Привокзальній, 3 в місті Києві, 12.04.2018, приблизно о 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, використовуючи заздалегідь підготовлений автомобіль марки «Volkswagen» модель «Caravelle» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , прибули до вказаного закладу, увірвались до вказаного приміщення, демонструючи предмет, схожий на газовий балончик, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, відносно персоналу, пошкодили меблі і обладнання вказаного закладу Національної лотереї, вибили вхідні двері до касової зони та заволоділи грошовими коштами на загальну суму 4 000 гривень, після чого залишили місце вчинення злочину, розпорядившись на власний розсуд майном, яким заволоділи під час нападу. Крім того, вдерлися до приміщення закладу інтернет-клубу «Спорт лото», що по АДРЕСА_1 , де заволоділи грошовими коштами на загальну суму 12 800 гривень, що належать ОСОБА_17 . Після чого залишили місце вчинення злочину, проте невдовзі були затримані працівниками поліції.

12.04.2018 о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 затримані працівниками поліції, після чого останні доставлені до приміщення відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, де складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України.

12.04.2018 та 13.04.2018 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України.

13.04.2018 ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб..

Враховуючи те, що з метою повного всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, необхідно провести ряд судово-медичних експертиз, у зв`язку з чим, на даний час виникла необхідність у відібранні біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.04.2017 року прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , було винесено постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак до слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , надійшла заява адвоката, про те, що його підзахисний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у категоричній формі відмовився від надання біологічних зразків.

Слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий судді вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

За ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Приписи ст. 241 КПК України регламентують порядок освідування особи.

Зокрема, положеннями ч. 4 зазначеної норми процесуального права при освідуванні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або небезпечні для її здоров`я.

Так, слідчим у клопотання зазначено, що надання дозволу на примусове відібрання зразків необхідне оскільки підозрюваний відмовився від їх надання, і в той же час для проведення судово-медичної експертизи необхідне їх отримання.

Слід зазначити, що положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Проте, ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправі відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

Під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо). Відомо, що їх примусове відібрання потребує обов`язкового залучення відповідного спеціаліста.

При цьому, необхідно передбачити можливість здійснення примусового відібрання біологічних зразків, які потребують порушення анатомічної цілісності тканин організму за умови отримання попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків, або проведення судово-медичної експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слідчий суддя виходить з того, що дана категорія справ розглядається за правилами ст.ст. 160167 ЦПК України, які регламентують розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.

Зазначеними нормами процесуального права, зокрема, приписами ст. 160 КПК України визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проте, клопотання слідчого не містить відомостей щодо мети отримання біологічних зразків - значення останніх для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що позбавляє слідчого суддю можливості зробити висновки та достовірно пересвідчитись в тому, що з урахуванням вищенаведеного, процедура їх відібрання не завдасть шкоди здоров`ю підозрюваного, що таке втручання у права особи буде виправданим, пересвідчитись, що іншим чином такі зразки отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом.

За приписами ст. 22 КПУ України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що прохальна частина клопотання не має належного обгрунтування у необхідності проведення зазначеної слідчої дії, зважаючи на те, що і під час розгляду клопотання не було отримано таких відомостей, що унеможливлює надання оцінки обставинам на які наголошує практика Європейського суду з прав людини та з урахуванням зазначеної практики, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість надання дозволу на здійснення відібрання біологічних зразків примусово, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 22,160-166,245,241,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1