У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2018 Справа №607/16195/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Начальник відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0003739 від 20.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :02:010:0007, за адресою АДРЕСА_2 ; житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просить накласти арешт на вказане у ньому майно.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із клопотання, слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003739 від 20.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

20.11.2017 року до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_6 , в якій останній вказує на те, що його родичі шахрайським способом заволоділи його грошовими коштами, внаслідок чого завдали йому матеріальної шкоди.

В ході проведення досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_6 надійшли виписки із проведенних ним банківських операцій по перерахунку грошових коштів на прізвища ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на загальну суму 34 820 дол.США.

Крім того в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_9 свідоцтво №5184 (Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська область) було засвідчено:

- договір дарування серія та номер:103, виданий 19.03.2016 року, згідно якого власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , став ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 подароване ОСОБА_8 сестри потерпілого ОСОБА_6

- договір дарування серія та номер:102, виданий 19.03.2016 року, згідно якого власником земельної ділянки (кадастровий номер::02:010:0007) за адресою АДРЕСА_2 , став ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 подарована ОСОБА_8 .

- договір дарування серія та номер:101, виданий 19.03.2016 року, згідно якого власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , став ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , подарований ОСОБА_8 .

Вищевказані об`єкти можуть мати значення для повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні а також перевірки законності набуття права власності на них, зберігання їх в подальшому мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При встановлених обставин під час розгляду клопотання вважаю, що долученими старшим слідчим до матеріалів клопотання доказами в їх сукупності та поясненнями начальника відділення СВ в судовому засіданні підтверджено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України є вірогідною та достатньою щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на вказане майно, оскільки клопотання про накладання арешту подане з метою перевірки законності набуття права власності на них та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, для уникнення вчинення дій по відчуженню нерухомого майна, а тому приходжу до переконання, що клопотання начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт нерухомого майна є обґрунтованим та підлягає до задоволення лише в частині заборони його відчуження. Арешт нерухомого майна у даному випадку є виправданим, а право власності тимчасово обмежене на підставі Закону.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони на його відчуження, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :02:010:0007, за адресою АДРЕСА_2 ; житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно начальником відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя

Головуючий суддяОСОБА_1