Справа № 308/7951/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубиничі Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого; з вищою освітою, голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, депутата 7-го скликання, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Як випливає з поданого клопотання та доданих до нього матеріалів, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № №0000204 від 14.07.2018 року за ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 липня 2018 року біля 21 год. 44 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_1 », разом з пасажиром ОСОБА_7 , яка сиділа на передньому сидіння пасажира, рухався по вул. Ужгородській в м. Перечин по автодорозі «Н-13» сполученням «Львів-Самбір-Ужгород», зі сторони міста Великий Березний у напрямку міста Ужгород, який, проїжджаючи заокруглення дороги праворуч, що перед будинком №10, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, діючи в супереч вимог п.п. 1.3; 2.1 «а»; 2.3. «б»; 2.9 «а»; 10.1 та 12.1 «Правил дорожнього руху України», будучи самовпевненим та самонадіяним, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд правими колесами автомобіля на правий, по ходу його руху, тротуар та наїзд на бетонний бордюр мосту над канавою, після чого змінив напрямок свого руху ліворуч та, переїхавши через зустрічну смугу руху, виїхав на лівий, по ходу його руху, тротуар, де допустив наїзд на пішоходів гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 , які в той час рухалися тротуаром зі сторони м. Ужгород у напрямку центру м. Перечин.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , від отриманих тілесних ушкоджень померла в реанімаційному відділенні Перечинської центральної районної лікарні.

Крім цього, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми; струс головного мозку; перелому основи черепа; забійної рани лоба справа; закритого перелому верхньої третини лівого стегна зі зміщенням; тупої травми живота та грудної клітки, знаходиться в реанімаційному відділенні Перечинської центральної районної лікарні.

Таким чином, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3; 2.1 «а»; 2.3 «б»; 2.9 «а»; 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням гр. ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть та отриманням гр. ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

14 липня 2018 року органом досудового розслідування у відповідності до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211 та 213 Кримінального процесуального кодексу України, було затримано гр. ОСОБА_4

14 липня 2018 року гр. ОСОБА_4 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість висунутої гр. ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.07.2018 та схемою до нього; протоколом огляду транспортного засобу від 14.07.2018; висновком медичного огляду водія ОСОБА_4 на стан сп`яніння №181 від 14.07.2018 відеозаписами з камер спостережень; протоколами допитів свідків.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Існують достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема те, що перебуваючи на волі з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може виїхати за межі України, тим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні. З урахуванням наведеного, застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно із взяттям підозрюваного під варту. У зв`язку з чим, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджена, а тому просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігання наявним ризикам. Водночас, прокурор наголосив на тяжкості можливого покарання, яке може бути призначене підозрюваному. А також вказав на те, що потерпіла ОСОБА_8 , яка знаходилася в реанімаційному відділенні Перечинської центральної районної лікарні, від отриманих тілесних ушкоджень померла. Наразі, готується зміна раніше повідомленої гр. ОСОБА_4 підозри з перекваліфікацією на ч. 3 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, зазначили, що заявлені у клопотанні ризики є припущеннями сторони обвинувачення, жодним чином не підтверджені та не обґрунтовані. Доводи, викладені у клопотанні є непереконливими, містять суб`єктивні судження прокурора. Також захисник просив врахувати, що особа підозрюваного, який раніше не судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, займав відповідальну посаду, є депутатом Перечинської районної ради, а тому є особою, якій суспільство виразило високий ступінь довіри. ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Окрім того, гр. ОСОБА_4 має на утриманні матір похилого віку. Свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення гр. ОСОБА_4 не оспорює, щиро розкаюється, бажає посильно відшкодувати заподіяну шкоду потерпілим, розслідуванню сприяє. Просили з урахуванням наведеного, розглянути питання щодо обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № №0000204 від 14.07.2018 року за ч. 2 ст. 286 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повідомлено громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.07.2018 року о 02 год. 10 хв. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином і передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є головою Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, депутатом 7-го скликання Перечинської районної ради, раніше не судимим, інвалідом ІІІ групи, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, а також особу підозрюваного, тяжкість висунутої підозри, те, що гр. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 14 липня 2018 року 02 год. 10 хв. по 11 вересня 2018 року 02 год. 10 хв.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1