Провадження №1-кп/127/513/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2017 р. за № 0000342 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працючого на посаді водія в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Агропартнер" в м. Чернігів, із середньою освітою, розлученого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 05.12.2014 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 12, офіс 76, діючи умисно, з метою подальшого підроблення попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, який посвідчується приватним нотаріусом, пред`явив на вимогу приватного нотаріуса ОСОБА_5 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_6 , який був підроблений шляхом вклеювання фотокартки ОСОБА_3 в бланк зазначеного паспорту ОСОБА_6 , а також внесення цифрових змін в послідовність дати видачі вказаного офіційного документу. За допомогою вказаного підробленого паспорта ОСОБА_3 посвідчив свою особу як особу ОСОБА_6 . Відповідно до ст. 5 Закону України "Про громадянство України", паспорт України є документом, що підтверджує громадянство України. Таким чином, паспорт громадянина України є офіційним документом, так як підтверджує факт громадянства, тобто правовий зв`язок між фізичною особою і державою Україна, що знаходить свій прояв у взаємних правах та обов`язках, видається повноважними особами органів державної влади (на момент видачі паспорта серії НОМЕР_1 - органами внутрішніх справ), складений з дотриманням визначеної Законом України "Про громадянство" та Постановою Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" форми і містить передбачені зазначеним законом та положенням реквізити.

Крім того, ОСОБА_3 05.12.2014 року приблизно о 10 год. 55 хв., перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 12, офіс 76, де нотаріус виготовила попередній договір до договору купівлі-продажу транспортного засобу, а саме сідлового тягача марки "Iveco" модель "Eurostar 440E42" державний номерний знак НОМЕР_2 та загального напівпричепу "Krone" модель "SDP 27" державний номерний знак НОМЕР_3 . Вказаний попередній договір являється офіційним документом, так як підтверджує факт укладення попереднього договору купівлі-продажу між ОСОБА_6 , за якого себе видав ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , спричиняє наслідки правового характеру, а саме, виникнення взаємних прав та обов`язків у зазначених осіб, складений із дотриманням визначеної законом, а саме Цивільним кодексом України, форми та містить передбачені вказаним законом реквізити. Після цього ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою його подальшого використання ним самим для отримання вказаного в цьому договорі майна, підписав вищевказаний договір від імені, але без відома ОСОБА_6 , який в подальшому був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 та внесений до реєстру нотаріальних дій.

Відповідно до висновку технічної експертизи документа № 379 від 26.02.2016 року досліджуваний підпис та напис у вигляді " ОСОБА_6 " у графі "Покупець" попереднього договору до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.12.2014, виконані ОСОБА_3 , а також досліджувальний підпис та напис у вигляді " ОСОБА_6 " у графі "Підпис" заяви приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 15.12.2014 року, виконані ОСОБА_3 .

В подальшому на підставі зазначеного попереднього договору купівлі-продажу ОСОБА_3 отримав у своє володіння сідловий тягач марки "Iveco" модель "Eurostar 440E42" державний номерний знак НОМЕР_2 та загальний напівпричеп "Krone" модель "SDP 27" державний номерний знак НОМЕР_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав та показав, що вказані кримінальні правопорушення не вчиняв. Попередній договір купівлі-продажу транспортних засобів не укладав та не підписував, у м. Вінниці бував лише проїздом в 2015 р. та в 2016 р., однак послугами нотаріуса не користувався. З ОСОБА_6 знайомий тривалий час, однак близько вони не знайомі. Паспорт ОСОБА_6 не підроблював та паспортом не користувався. Із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знайомий.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України. Пояснив, що підстава звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України йому роз`яснені та зрозумілі. Просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він приблизно чотири рази втрачав паспорт громадянина України. Перші два паспорти він загубив, а інших два згоріли коли він перебував в зоні АТО. Вказати коли саме втратив паспорти та коли отримував нові не може, оскільки не пам`ятає. Він був допитаний слідчим в якості свідка та на той час надавав правдиві свідчення. Він передавав свій паспорт ОСОБА_8 в якості застави за неповернутий борг, однак ОСОБА_8 йому паспорт не повернув, оскільки він його втратив. Після втрати паспорта ОСОБА_8 , він отримав новий паспорт і вже в зону АТО їхав з новим паспортом, це було 15.08.2014 року. Працівниками поліції було пред`явлено йому копію паспорту, ніби схожого на його, однак фотографія та підпис були не його. Крім того, в паспорті було не вірно вказано дату народження. Особа яка була на фотографії йому знайома, але за яких обставин вони познайомилися, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що йому ОСОБА_6 передав свій паспорт в якості застави за неповернутий борг. Приблизно через місяць він його втратив, про це він повідомив ОСОБА_6 на наступний день. Точної дати коли це було не пам`ятає, приблизно це відбулось до 2013-2014 років. Обвинувачений ОСОБА_3 йому не знайомий.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що займається продажем автомобілів, у м. Вінниці у нього є майданчик, де автомобілі зберігаються. Приблизно в 2014 році до нього зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_9 та домовився про зустріч для огляду транспортних засобів. На зустріч приїхало дві особи, один із них на ім`я ОСОБА_9 . При зустрічі вони домовились про ціну та про продаж з відстрочкою платежу та поїхали до нотаріуса для оформлення договору. Під час оформлення договору нотаріус перевіряв у нього та у ОСОБА_9 паспорти, в договорі всі підписи ставив ОСОБА_9 . Під час укладення попереднього договору, був присутній нотаріус, ОСОБА_9 , він та його дружина ОСОБА_10 . Після оформлення договору він отримав частину грошей за транспортні засоби і через декілька днів приїхав водій та забрав транспортні засоби. Під час досудового розслідування йому пред`являлись особи для впізнання за фотографіями, він вказав на особу та зазначив, що особа схожа на особу з копії паспорту, яка у нього збереглася після оформлення договору. Обвинувачений ОСОБА_3 йому трохи схожий на особу, яка придбала у нього транспортні засоби. У серпні 2015 року йому телефонував ОСОБА_9 з номеру НОМЕР_4 , з приводу заміни тягача.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що оскільки її чоловік ОСОБА_7 продавав тягач в грудні 2014 року, тому вона приймала участь в оформленні документів з продажу тягача у нотаріуса. Особу покупця, який був у нотаріуса вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що працює приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за адресою: м. Вінниця, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 12, офіс 76. В 2014 році до неї звернувся ОСОБА_7 , оскільки потрібно було посвідчити попередній договір купівлі-продажу транспортних засобів. 05.12.2014 року до нотаріальної контори прийшли ОСОБА_7 , його дружина а також покупець транспортних засобів ОСОБА_6 . Перед вчиненням нотаріальних дій вона перевірила у даних осіб паспорти та ідентифікаційні коди. Жодних підозр щодо особи покупця та його паспорта у неї не виникло, після чого вона посвідчила попередній договір до договору купівлі-продажу транспортних засобів, в якому підписалися покупець і продавець, та внесла відповідні дані до реєстру нотаріальних дій.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених судом доказів у кримінальному провадженні. Разом з тим, не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України. Крім того, зазначив, що обвинувачений вчинив злочини невеликої тяжкості, з дня вчинення злочинів минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених і оцінених судом доказів.
З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 03.05.2017 року за № 0000342, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, з копії паспорта громадянина України, вбачається, що паспорт серії НОМЕР_1 виданий Деснянським ВМУМВС України в Чернігівській області 25.02.2009 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із заявки про видачу паспорта вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав паспорт серії НОМЕР_1 від 25.02.2004 року.

Як вбачається з попереднього договору до договору купівлі-продажу транспортного засобу, даний договір був укладений 05.12.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 . У графі "Покупець" міститься напис " ОСОБА_6 " та підпис.

Із заяви ОСОБА_6 приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 15.12.2014 року вбачається, що в заяві міститься підпис та напис у вигляді " ОСОБА_6 " у графі "Підпис".

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується висновком експерта № 379 від 26.02.2016 року, відповідно до якого, підпис та напис у вигляді " ОСОБА_6 " у графі "Покупець" попереднього договору до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.12.2014 року та підпис та напис у вигляді " ОСОБА_6 " у графі "Підпис" заяви приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 05.12.2014 року, виконані ОСОБА_3 .
Крім того, з листа ТзОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" № 221-1/2016 від 17.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 працював в Чернігівському операційному відділенні ТзОВ "Торговий Дім "Міст Експрес" з 01.07.2011 року по 29.01.2015 року водієм автотранспортних засобів. ОСОБА_3 з 04.12.2014 року по 06.12.2014 року був відсутній на робочому місці із нез`ясованих причин.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_7 вказав на фото № 4, зазначивши, що на ньому зображена схожа особа, копія паспорту якої залишилась у нього після укладення попереднього договору купівлі-продажу транспортних засобів, та яка представилась як ОСОБА_6 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_5 вказала, що на фото № 3 зображена особа, яка можливо брала участь під час оформлення попереднього договору до договору купівлі-продажу від 05.12.2014 року і яка представлялась як Лозовий.
Наведені вище докази а також показання свідків підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, як підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, як використання завідомо підробленого документа.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За правилами ст. 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України відповідно до ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією частини статті передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України відповідно до ч. 2 ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості, оскільки санкцією частини статті передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому злочини 05.12.2014 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, минуло понад три роки, а отже наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

За змістом п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлено відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому, ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності може бути прийняте тільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, виконавши вимоги, передбачені ч. ч. 1-2 ст. 288 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, про що надав до суду відповідну заяву, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, від досудового слідства або суду не ухилявся, нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину не вчиняв.
Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, суд зазначає, що в даному кримінальному провадженні, кримінальними правопорушеннями матеріальної шкоди не завдано, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 Кримінального кодексу України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта в розмірі 1 227 грн. 60 коп., суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Оскільки в даному випадку обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, тому процесуальні витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають. Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись ст. 49 Кримінального кодексу України, ст. ст. 284 - 288, 314, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2017 р. за № 0000342 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України - закрити.
Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя