слідчого судді
11.05.2018 року м. Львів
На підставі процесуальних рішень суддів Личаківського районного суду м. Львова апеляційним судом Львівської області прийнято ухвалу від 16 квітня 2018 року, відповідно до якої, визначено підсудність розгляду матеріали скарги за Франківським районним судом м. Львова.
Відповідно до вимог ст.. 35 КПК України, 23 березня 2018 року дана скарга передана на розгляд судді ОСОБА_1 , як слідчому судді.
З`ясовуючи питання передбачені ст. ст. 75 -76 КПК України, прийняти скаргу до розгляду та розглянути її по суті вважаю за неможливе, з підстав недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Таке своє рішення мотивую тим, що 23 травня 2017 року мною, як слідчим суддею, постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , як на його думку, протиправну бездіяльність виконуючого обов"язки керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 при розгляді заяви від 01.12.2016 року та невнесення відомостей у ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.. ст.. 364,375 КК України та зобов`язання прокурора вчинити певні дії, за безпідставністю такої.
Підстави відмови викладені в ухвалі слідчого судді від 23 травня 2017 року ( судова справа № 463/185/17, судове провадження № 1-кс/465/394/17).
Оскільки в скарзі ставиться питання про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження у якому я брав участь як слідчий суддя та приймав процесуальне рішення про відмову у скарзі на бездіяльність прокурора щодо невнесення таких відомосте, вважаю, що у даному випадку матиме місце повторна участь судді у кримінальному провадженні.
Крім того, моя позиція частково викладена у попередній ухвалі, а тому даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при будь якій участі, як судді чи слідчого судді, у розгляді будь - яких питань у даному кримінальному провадженні, у тому числі й щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження та відповідно до ст. 75 КПК України, виключає мою участь, як судді (слідчого судді) в кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання самовідводу у розгляді скарги, враховую вимоги ст. 80 КПК України, згідно якої, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.
Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід і незалежно від розгляду якого питання.
З огляду на викладене, я, слідчий суддя ОСОБА_1 , заявляю собі самовідвід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. ст. 75, 80,81, КПК України, -
Матеріали судового провадження № 1 - кп/465/582/18 ( судова справа № 463/398/18), передати до кримінальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4