Справа № 467/774/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про призначення судово-імунологічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0000221, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор подав до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області вказане клопотання в обґрунтування якого посилався на те, що 16 липня 2018 року, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , вживаючи спиртні напої разом з ОСОБА_6 в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , запропонував останній вступити з ним в статевий зв`язок, проте, ОСОБА_6 відмовилась. Наслідок цього, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, наніс ОСОБА_6 удари ногами та руками в область грудної клітки та різним частинам тіла, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер з обох боків, двобічного двохстороннього пневмотораксу, підшкірної емфіземи, перелому правої ліктьової кістки, струсу головного мозку, множинних забоїв та саден, крововиливу голови, тулубу, кінцівок та травматичного шоку першого ступеню, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
17 липня 2018 року відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Прокурор вказує, що в ході досудового розслідування виникла необхідність встановити обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження, що неможливо здійснити без наявних спеціальних знань та призначення відповідної судово-імунологічної експертизи.
Зокрема, посилався на те, що 17 липня 2018 року в ході огляду домоволодіння ОСОБА_6 , а саме житлового будинку, в кімнаті АДРЕСА_2 на матраці було виявлено та вилучено виріз тканини із слідами речовини бурого кольору, а тому в ході досудового розслідування виникла потреба у встановленні групової приналежності виявленої на матраці крові.
Просив призначити судово-імунологічну експертизу, на вирішення якої поставити запропоновані ним запитання та надати експертам паперовий конверт, в якому знаходиться виріз тканини із матрацу із слідами речовини бурого кольору та паперовий конверт, в якому знаходиться висушений зразок крові потерпілої ОСОБА_6 на марлевому відрізку.
В судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, просив задовольнити його.
Слідчий суддя, в свою чергу, будучи повноважним на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, перевіривши доводи і обґрунтованість порушених у клопотанні вимог, дослідивши додані до нього документи, з`ясувавши позицію прокурора, прийшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Згідно із ч. 6 ст. 244 КПК України, слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.
У даному випадку, слідчий суддя встановив, що для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, а тому наявні підстави для призначення експертизи.
Водночас, слідчий суддя встановив, що відповідно до положень ч.5 ст. 101 КПК України, висновок експерта не може ґрунтуватись на доказах, які визнані судом недопустимими.
В свою чергу, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України (ч.1 ст. 86 КПК України).
При цьому, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Проте, надані на обґрунтування клопотання докази, не є такими, що отримані у порядку і спосіб, що передбачені КПК України.
Зокрема, до клопотання додано протокол огляду місця події від 17 липня 2018 року, з якого вбачається, що під час огляду в кімнаті № 2 на матраці виявлено слід темно-бурого кольору, зовні схожий на кров.
З цього ж протоколу слідує, що відрізок з матраца з плямою темно-бурого кольору поміщено до паперового конверту та запаковано.
Такі дії слідчого в ході огляду місця події не відповідають положенням кримінального процесуального закону України, зокрема, через таке.
Положеннями ч.2 ст. 106 КПК України, визначено, що до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Згідно із імперативною вимогою ч.2 ст. 100 КПК України, речові докази, отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, згідно із п.3 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» за № 1104 від 19.11.2012 року, речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.
Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.
На речові докази, які не можуть бути належним чином упаковані через громіздкість чи з інших причин, прикріплюється бирка у спосіб, що унеможливлює її зняття, зміну або пошкодження.
На упаковці (бирці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.
Проте, вилучений в ході огляду місця події 17 липня 2018 року відрізок з матрацу у відповідному процесуальному документі (протоколі огляду місця події) докладно не описаний, зокрема, щодо розмірів, кольору, та не сфотографований.
Ознак, паперового конверту, до якого було упаковано відрізок матраца, в протоколі огляду також не відображено, а тим більше, будь-які дані, про те, що на ньому проставлено підписи понятих або ж зазначена інформація про вміст упаковки відсутні.
При цьому, матеріали провадження містять у собі постанову слідчого Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 17 липня 2018 року, згідно якої вилучений виріз тканини матрацу із слідами бурого кольору, який знаходиться в паперовому конверті, котрий вилучено під час огляду місця події 17 липня 2018 року, прилучено до кримінального провадження як речовий доказ.
Проте, жодних ознак, які дозволяють ідентифікувати як сам речовий доказ, так і упаковку, в постанові не вказано.
Все вказане дає слідчому судді підстави сумніватись, що спосіб упаковки відрізку матрацу у даному, конкретному випадку забезпечував неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності, оскільки будь-яких ознак, які дають можливість ідентифікувати вилучений речовий доказ або ж упаковку надані докази не містять.
Крім того, до протоколу огляду місця події від 17 липня 2018 року додано фотозображення № 9 , 10, 13 та 14, що не відповідає вимогам ст. 105 КПК України.
За такого, слідчий суддя наголошує, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, що прямо визначено ч.2 ст. 86 КПК України.
При цьому, прокурор у своєму клопотанні просить надати вказаний конверт з відрізком матрацу для дослідження експертам, однак, слідчий суддя приходить до висновку, що цей речовий доказ отриманий з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, в свою чергу, в ракурсі положень ст. 101 КПК України, перешкоджає прийняти процесуальне рішення про призначення експертизи у цьому випадку.
Тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 84, 91, 101, 223, 243-245, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про призначення судово-імунологічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0000221, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України відмовити.
Роз`яснити прокурору його право на повторне звернення із таким самими клопотанням у разі, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1