Справа № 555/110/18
Номер провадження 1-кп/555/75/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 від 01 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дивін, Кобринського району, Брестської області, Республіки Білорусь, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , не депутата, невійськовозобов`язаного, інваліда третьої групи, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, раніше судимого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В:
01.09.2017 р. близько 10.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні Друхівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Березнівської районної ради Рівненської області, яка розташована за адресою вул. Шевченка с.Друхів Березнівського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Doogee X5 Мах» вартістю 1500,00 гривень, в якому містилася сім - картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25,00 гривень, що знаходився в кабінеті № 26 Друхівської загальноосвітньої школи, який в подальшому реалізував громадянці ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти в сумі 200,00 гривень, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальної шкоду на загальну суму 1525,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав детальні показання про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та показав, що він 01.09.2017 р. у приміщенні Друхівської загальноосвітньої школи шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Doogee X5 Мах», що знаходився в кабінеті школи, який в подальшому продав ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти в сумі 200,00 гривень. У вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілої, просить врахувати його каяття при обранні покарання. Вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у даному вироку.

Як слідує з показань потерпілої ОСОБА_6 , протиправними діями обвинуваченого їй було заподіяно матеріальну шкоду, просить суд призначити обвинуваченому покарання згідно із законом, цивільний позов задоволити, обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, претензій морального характеру у неї до обвинуваченого немає.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об"ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд керується наступним.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд в дотримання вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Суд призначаючи ОСОБА_3 покарання враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також суд приймає до уваги, що обвинувачений є інвалідом 3 групи, обтяжуючі обставини відсутні. Також суд враховує думку потерпілої, яка просила суд призначити покарання відповідно до закону.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та є раніше судимим, характеризується негативно.
Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без відбування покарання у кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлено декілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією інкримінованого йому злочину.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 був засуджений до покарання ня у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяці позбавлення волі.
Суд рахує за потрібне призначити покарання на підставі ч. 4 ст.70 КК України, з врахуванням не відбутого покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворішим.

Потерпілою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні пред`явлено позов про стягнення з обвинуваченого 1525 грн.. матеріальної шкоди.
Враховуючи, що обвинувачений визнав позов потерпілої в повному обсязі, суд вважає за можливе вказаний позов задовольнити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, з врахуванням не відбутого покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2018 року виді 3 (трьох) років 2 (два) місяці позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворішим, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України задоволити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1525 (одна тисяча п`ятсот двадцять п`ять) грн.. матеріальної шкоди.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1