Провадження № 1-кп/643/532/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № №0006319 від 26.10.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого: 12.10.2010 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 186 ч.2 ст.185, ч.2 ст.342, ст.70 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, 12.11.2012 на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнений з іспитовим строком на 1 рік 3 міс. 5 днів; 25.02.2015 вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України строком 2 роки, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На початку жовтня 2017 року, точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 біля буд. АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Липецьким відділом УМВС України в Харківській області 28.03.1996, який привласнив та переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою подальшого використання, власноручно, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, підробив знайдений ним паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , шляхом вклеювання своєї фотокартки на сторінку №3, згідно висновку судово технічної експертизи документа №430 від 07.11.2017 в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Виноградівка Балистанського району Миколаївської області, серійний номер НОМЕР_2 , виданого Липецьким відділом УМВС України в Харківській облатсі від 28.03.1996 мають місце зміни первинного змісту у вигляді повної заміни фотокартки на сторінці №3.

Крім цього, ОСОБА_4 25.10.2017 приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні відділення №117 Харківського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 29-А, бажаючи відкрити кредитну картку на ім`я ОСОБА_5 , пред`явив співробітнику даного банку - спеціалісту з обслуговування клієнтів, наявний в нього при собі завідомо підроблений документ, виготовлений за невстановлених в ході досудового слідства обставин, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого Липецьким відділом УМВС України в Харківській області 28.03.1996, з вклеєною власною фотокарткою на сторінці №3, таким чином використав завідомо підроблений документ. Згідно висновку судово технічної експертизи документа №430 від 07.11.2017 в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Виноградівка Балистанського району Миколаївської області, серійний номер НОМЕР_2 , виданого Липецьким відділом УМВС України в Харківській облатсі від 28.03.1996 мають місце зміни первинного змісту у вигляді повної заміни фотокартки на сторінці №3.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним злочинів пояснив як необдуманою поведінкою.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.358 КК України, оскільки він скоїв підроблення офіційного документа, який видається установою та надає права з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше судимий, має двох неповнолітніх дітей, а саме: 22.05.2003 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та фактичне місце мешкання. З березня 2017 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від опіоідів.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.ч.1,4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі в межах санкції частин статті, за якими кваліфіковані його дії. Суд на підставі викладеного вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, визначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень. Суд, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , суд залишає раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді особистого зобов`язання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суд стягує з ОСОБА_4 в дохід держави. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) гривень 96 копійок.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2017, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази: CD-диск з відеоматеріалами, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; паспорт та дві копії паспорта на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серійний номер НОМЕР_3 ; довідку та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № на ім`я ОСОБА_5 ; фрагмент паперу з написом « НОМЕР_4 », які передані до камери зберігання речових доказів Московського ВП знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1