03.05.2018
єдиний унікальний номер справи 531/460/18
номер провадження 1-кп/531/85/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження, відомості про яке 14.11.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000764, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку Республіка Азербайджан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, не військовозобов`язаного, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше засуджувався:

- 31 січня 2006 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком;

- 04 жовтня 2006 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 11 липня 2007 року Карлівським районним судом Полтавської області на підставі ст. 78 КК України скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 31.01.2006 року у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років; звільнений 11.07.2012 року по відбуттю терміну покарання;

- 25 жовтня 2013 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком 3 місяці; 28.01.2014 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 17 лютого 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 3 роки;

- 08 травня 2014 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 26 червня 2017 року на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області умовно достроково із не відбутим терміном 1 рік 7 місяців 9 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2017 року близько 15-00 години ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , перебував в помешканні ОСОБА_7 з його дозволу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що господар будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 внаслідок вживання спиртних напоїв сп`яніли та лягли відпочивати, і його ніхто не бачить, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення майна, який щойно виник, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з однієї з кімнат належний потерпілому ОСОБА_7 . DVD-програвач марки ВВК, вартістю 349 грн., та з території подвір`я домогосподарства металеву бочку, ємністю 200 літрів, вартістю 200 грн. В подальшому ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 549 грн.
Окрім того, 12 листопада 2017 року близько 12-00 години ОСОБА_5 , знаходячись поряд продуктового магазину, розташованого по пров.Ніколаєвського в м.Карлівка Полтавської області, скориставшись відсутністю власника та тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки «Україна» чоловічого типу, сірого кольору, вартістю 1045 грн., що належить потерпілій ОСОБА_4 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій шкоди на вказану суму.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що дійсно викрав у ОСОБА_7 програвач та частини бочки, продав їх на металобазі. Велосипед продав незнайомій жінці за гроші та спиртні напої, суму не пам`ятає. Щиро кається у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовилась давати показання, скориставшись своїм правом, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не має, велосипед повернуто, фактичні обставини вчинення злочину визнає, про наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, повідомлена.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, при цьому зазначив, що майнова шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має. Фактичні обставини кримінальних правопорушень визнає, про наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, попереджений.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу і щодо речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не працює, розлучений, у побуті характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 1993 року з діагнозом: ППРА, на обліку у психіатра не перебуває, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України суд не вбачає.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, який вчинив корисливі злочини протягом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, визначеного вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 08.05.2014, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.2 КК України з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, як необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Оскільки обвинувачений вчинив даний злочин протягом строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, то остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків згідно ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, покарання, призначене за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 08.05.2014.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, однак щодо нього застосовано тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії досудового розслідування, то суд вважає відсутніми підстави для застосування будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року восьми місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання приєднати частково у вигляді чотирьох місяців позбавлення волі частково невідбуте покарання, призначене вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 08 травня 2014 року ст.186 ч.2, 125 ч.1 КК України, остаточно визначивши ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Початок строку покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: DVD-програвач марки ВВК, металеву бочку, ємністю 200 літрів, які перебувають на зберіганні потерпілого ОСОБА_7 , залишити у його правомірному володінні; велосипед марки «Україна» чоловічого типу, сірого кольору, який перебуває на зберіганні потерпілої ОСОБА_4 , залишити у її правомірному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій, направити потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1