н/п 1-кс/640/7277/18
"16" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «aqua life», із слідами нагару на горлишку; предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «Малятко» і «Моршинська», із слідами нагару на горличку; місцем зберігання арештованого майна визначити Управління СБ України в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, 2).
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 20.06.2018 близько 11 год. 07 хв., за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 7, у приміщенні Харківської міської ради, група осіб, в тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші, діючи умисно, грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
12.07.2018, на підставі ухвали слідчого судді, співробітниками УСБУ в Харківській області проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено речовину сіро-зеленого кольору із специфічним запахом, яка має ознаки речовини, забороненої у вільному обігу, та наступні предмети: предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «aqua life», із слідами нагару на горлишку; предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «Малятко» і «Моршинська», із слідами нагару на горлишку.
Перелічені вище предмети під час обшуку попередньо оглянуті слідчим, в результаті чого встановлено, що вони містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування даного кримінального провадження та вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст.296 та ст.309 КК України.
12.07.2018 вказані предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Так, вищевказані предмети мають значення для даного кримінального провадження та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
Враховуючи викладене, майно, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, звідси, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, на дане майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, виявлення та вилучення вказаних предметів за місцем мешкання ОСОБА_4 , за його участі та присутності, є конкретними фактами і доказами, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження вказаними предметами ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема прихованню, зникненню, втраті, використанню, пересуванню, передачі предметів, які є речовими доказами.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 16.07.2018 надійшла заява слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна, вилученого 12.07.2018 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , без його участі у зв`язку із за діянням у проведенні невідкладних слідчих дій. Просить задовольнити вказане клопотання та накласти арешт на вилучене майно (а.с. 16).
До канцелярії суду 16.07.2018 надійшла заява від власника майна ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , в якій вони просять судове засідання провести за їх відсутності. Щодо вирішення питання про арешту майна покладаються на розсуд суду (а.с. 17).
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення речей, предметів та документів, що можуть свідчити про причетність до організації та участі у грубому порушенні громадського порядку, та які мають значення для розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: комп`ютерної техніки, документів, носіїв інформації, засобів зв`язку, чорнових записів (а.с. 7).
12.07.2018 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.20 год. до 12.13 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 12.07.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 8-10).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «aqua life», із слідами нагару на горлишку; предмет, який складається із двох пластикових пляшок, кінцівки яких відрізані, із написами «Малятко» і «Моршинська», із слідами нагару на горличку - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна Управління СБ України в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, 2).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1