Справа № 523/4294/18
Провадження №1-кп/523/676/18
В И Р О К
Іменем України

12.07.2018 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000613 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

В ході судового слідства було встановлено, що 04 лютого 2018 року близько 18.30 годин ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, прибув до ТЦ «МЕТРО», котрий розташований за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1. Перебуваючи в торгівельному залі алкогольної продукції вищевказаного ТЦ ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного умислу майно, що належить ТЦ №-42 ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», яке знаходилось на торгівельних полицях.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшовши до торгових полиць звідки взяв пляшку алкогольного напою віскі «ВАLLANTIE'S BRAZIL» ємкістю 0,7Л, закупівельною вартістю 333, 25 гривень і пляшку алкогольного напою віскі «JAMESON» ємкістю 0,5Л, закупівельною вартістю 301,51 гривень та помістив під свою куртку. В подальшому проходячи через каси ОСОБА_4 не розрахувався за вищевказані товари та направився до виходу з ТЦ «МЕТРО».
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та свідомості, так як в подальшому його дії були помічені та припинені співробітниками охорони ТЦ №-42 ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», котрі зупинили його на виході із вказаного торгового центру.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду, свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та пояснив суду, що 04.02.2018 року він скоїв крадіжку, оскільки побачив, що пляшки стоять на полиці без чипів. В скоєному щиро розкаюється.
Отримавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Як вбачається із роз`яснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах проти власності», крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_4 , скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості; вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, а також особу ОСОБА_4 , те що він раніше не судимий, добровільно відшкодував завдану шкоду, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази по справі, а саме пляшку «ВАLLANTIE'S BRAZIL» ємкістю 0,7Л, пляшку «JAMESON» ємкістю 0,5Л - вважати повернутими за належністю ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна» під зберігальну розписку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1