Дата документу Справа № 320/228/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/228/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/309/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 березня 2018 року, якою відмовлено у продовжені строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 20.09.1999 Харківським обласним судом за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 140, ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 206, ч.3 ст. 222, ч.2 ст. 145, ч.1 ст. 187, ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі;
2) 21.01.2003 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 391 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 27.12.2007 по відбуттю строку покарання;
3) 30.07.2009 Центрально-Міським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 14.01.2013 по відбуттю строку покарання, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 10 січня 2018 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_11 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до врізного замку вхідних дверей проник до вищевказаної квартири, яка є житлом, звідки таємно викрав майно ОСОБА_12 , заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 59400 гривень.
10 січня 2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
10 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
12 січня 2018 року, ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 11 березня 2018 року.
1 березня 2018 року, постановою керівника Мелітопольської місцевої прокуратури, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 09 квітня 2018 року.
2 березня 2018 слідчий звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 .
Залишаючи без задоволення клопотання слідчого та змінюючи ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з забороною покидати місце проживання: АДРЕСА_2 , без застосуванням електронного засобу контролю строком на два місяці, тобто до 2 травня 2018 року включно, слідчий суддя, посилаючись на недоведеність прокурором та слідчим, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, прийшов до висновку, що запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, просить її скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, злочин вчинив повторно за попередньою змовою групою осіб у денний час доби, будучи особою, раніше судимою за вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 продовжить свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, а тому існує ризик того, що він може без перешкод залишити своє місце проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Вважає, що є наявні беззаперечні та достатні підстави для продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, позицію підозрюваного та його захисника щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення та продовження найсуворішого запобіжного заходу, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має малолітню дитину та його процесуальну поведінку після застосування до ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

Крім того переглядаючи судове рішення у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України в межах заявлених вимог, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою саме продовжити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до трьох місяців.

Разом з цим згідно постанови прокурора від 1 березня 2017 року продовжено строк досудового розслідування у даному провадженні до 9 квітня 2018 року (а.п. 78-82), та з урахування відсутності відомостей про продовження строку досудового розслідування суд апеляційної інстанції позбавлений можливості продовжити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до трьох місяців.

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст. ст. 199, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 березня 2018 року, якою відмовлено у продовжені строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4