Справа №175/3733/18
провадження №1-кс/175/1224/18
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного 29 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 клопотання ст.слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме:

- ключ від замку запалення автомобіля «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кількості 1 шт.,

- автомобіль марки «LAND ROVER», моделі «RANGE ROVER», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2007 року виробництва.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що 22.09.2018 приблизно о 21.50 годині, невстановлена особа, знаходячись на території бази відпочинку «Мустанг» в смт. Обухівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER», сірого кольору, д/н НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останньому великої матеріальної шкоди.

23.09.2018 року СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001281 за попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст. 289 КК України.

Разом з тим, слідством встановлено, що особи причетні до викрадення вищевказаного автомобіля, прибули до бази відпочинку на автомобілі марки «RANGE ROVER», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, з трьома іншими чоловіками, та який на момент прибуття наряду слідчо-оперативної групи Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебував на території вказаної бази відпочинку.

Згідно інформації з інформаційної системи «АРМОР» власником автомобілю марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2007 року виробництва є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що ключ від замку запалення автомобіля «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» у кількості 1 шт. та сам автомобіль, марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2007 року виробництва, вилучені за результатами огляду місця події 23.09.2018 на території бази відпочинку «Мустанг» в смт.Обухівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області є можливим знаряддями вчинення злочину, за допомогою яких невстановлені особи незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER», сірого кольору, д/н НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Як вбачається з ч.1 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити вилучення чи арешт майна.

Документального підтвердження на відповідність вищевказаного до суду не надано.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У матеріалах клопотання не зазначені підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт, а також відсутні відомості про особу, що визнана підозрюваною у вчиненні даного кримінального правопорушення та відомості щодо осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчий, прокурор повинні зазначити: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором у клопотанні, не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який йдеться в клопотанні, що він не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме, що обмеження прав, є розумними і співмірними із завданням кримінального провадження.

Отже, за невідповідності клопотання вимогам ч.1 ст. 170 КПК України, та ненадання до клопотання доказів безальтернативності заходу забезпечення про який йдеться у клопотанні, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,167, 168,170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного 29 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001281, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1