Номер провадження:1-м/521/80/18
УХВАЛА
26 червня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. озоді, Яванського району, Республіки Таджикістан, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на території України,
який притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 33, ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2018 року керівник Одеської місцевої прокуратури №2 звернувся з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_6 , з якого вбачається наступне.

Співробітниками ГВ БКОЗ УСБУЦ в Одеській області 21.05.2018 року о 08 годині 30 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова кут провулку Шампанський був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку каналами Інтерпол для притягнення до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації - умисне вбивство.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2018 року відносно ОСОБА_6 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.
До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Російської Федерації надійшов запит про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 33, ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації.
З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_6 , 21.03.2016 року, знаходячись у м. Жовтневий, Республіки Башкортостан придбав у ОСОБА_9 перероблений газовий пістолет моделі ІЖ-79, який відноситься до саморобної короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм, з предметом, що схожий на пристрій безшумної та без вогняної стрільби, виготовленої саморобним способом за типом глушника звуку пострілу, та не менш ніж вісім пістолетних патронів калібру 9 мм, які відносяться до боєприпасів до бойової нарізної вогнестрільної зброї калібру 9 мм., які в подальшому передав ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації - незаконне придбання та передача вогнепальної зброї та боєприпасів.
У лютому 2016 року ОСОБА_9 звернулась до ОСОБА_6 з пропозицією організувати вбивство ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_9 повинна була надати ОСОБА_6 1 000 000 рублів, в якості винагороди, а також надати вогнепальну зброю, боєприпаси, інформацію щодо місця проживання та способу життя ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_6 повинен був розробити план вбивства ОСОБА_12 , визначити необхідну кількість осіб та залучити їх для вчинення злочину, розподілити між ними ролі, визначити способи зв`язку, організувати виїзд виконавця злочину, контролювати процес підготовки та вчинення злочину. На виконання вищевказаної домовленості, ОСОБА_6 знайшов пособників та виконавця злочину.
23.03.2016 року, у період часу з 19 години по 20 годину 24 хвилини, ОСОБА_10 чекав ОСОБА_12 біля будинку, де він мешкає, та дочекавшись - здійснив три постріли, внаслідок яких ОСОБА_9 помер.
Після смерті ОСОБА_12 , а саме у період з 24 по 30 березня 2016 року ОСОБА_9 передала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1 000 000 рублів в якості винагороди за вбивство
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 33, ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації - організація вбивства.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник та затриманий ОСОБА_6 заперечували в задоволенні клопотання, посилаючись на неналежне оформлення наданих суду документів та відсутності взагалі підстав для видачі до Російської Федерації.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При прийнятті рішення по клопотанню слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України передбачено, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 33, ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , відповідають злочинам, передбаченим ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 115 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року.
Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчилися.
Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Російської Федерації № від 11.02.2010 року.
В судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 , з метою уникнення фактичної видачі до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, спробує переховуватись від компетентних органів України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, затриманий є громадянином Російської Федерації, офіційного дозволу на постійне проживання, місця реєстрації та мешкання в Україні не має. Таким чином існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави у вигляді переховування затриманого від кримінальної відповідальності.
Слідчим суддею також встановлено, що надані прокурором матеріали містять усі необхідні документи для задоволення вказаного клопотання.
Так, з наявних матеріалів екстрадиційної перевірки вбачається, що ОСОБА_6 на території України раніше не судимий, згідно довідки ГУ ДМС України в Одеській області від 22.05.2018 року в реєстрації/знятті з реєстраційного обліку не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався, з питань оформлення громадянства України, політичного притулку або дозволу на постійне проживання, заявою про надання статусу біженця не звертався.
Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.
При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_6 .
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 до вирішення питання про його видачу (екстрадиції) і фактичну передачу.
Керуючись ст.ст.177, 584 КПК України ст.ст. 6, 8, 56,60 - 62 Конвенції про правову допомогу в правових відносинах у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції), слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.
Строк дії ухвали становить 60 діб й обчислюється з 26.06.2018 року та припиняє свою дію 24.08.2018 року.

Конвоювати та тримати ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.
Копію ухвали направити в ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1