Справа № 359/4342/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/814/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 24.07.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника колонії ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року, про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року клопотання ОСОБА_7 було задоволено.
Своє рішення суд мотивував тим, що за період відбування покарання ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, має 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, має 2 заохочення. Неодноразово був етапований на лікування до Бучанської виправної колонії (№85). Працевлаштований днювальним відділення СПС. Завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і техніки безпеки праці. Завжди має охайний зовнішній вигляд. До майна установи відносить завжди бережно. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної спрямованості. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу Україні бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу засуджених. Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу Україні бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально - корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу Україні підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. Має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину за вироком суду визнав повністю.

Крім того, як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_7 від 24.01.2018 року, затвердженої Начальником відділення СПС №2 ОСОБА_9 зі змістом характеристики згоден заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_7 , довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 рокута ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає дійсності та не ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, а саме про те, що протягом всього періоду відбування покарання засуджений працював та отримав 2 заохочення.
Так, за наявними в особовій справі матеріалами, засуджений ОСОБА_7 отримав перше заохочення лише 04.04.2017 року. До цього часу, протягом трьох років, засуджений не проявляв такої ініціативи. У характеристиці від 24.01.2018 зазначається, що ОСОБА_7 працевлаштований днювальним відділення СПС.
Так лише з 2017 року він дійсно став проявляти сумлінне ставлення до праці, відпрацювавши в цей період 2 місяці, та маючи нарахування заробітної плати.
Окрім того, апелянт вважає, що не відповідає дійсності висновок суду про те, що сукупність досліджених судом доказів вказують, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою довів своє виправлення, враховуючи стабільну лінію поведінки засудженого за весь період відбування покарання. Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 29.05.2014 року. Утримуючись в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, не був працевлаштований. В Бориспільській виправній колонії № 119 Київської області відбуває покарання з 14.11.2014 року, за час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо, мав 1 стягнення, за те що закрив оглядове віконце, яке було погашено у встановленому порядку.
Тому, на підставі вищевикладеного, прокурор вважає, що належних та допустимих доказів які б підтверджували те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення матеріали справи не містять, а висновок суду про застосування ст. 81 КК України до засудженого є помилковим.

Заслухавши суддю доповідача,
прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити,
представника колонії, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,
засудженого в режимі відеоконференції, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу першої інстанції без змін,
перевіривши ухвалу суду, матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_7 відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Перебуваючи в колонії засуджений має 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, має 2 заохочення, працевлаштований днювальним відділення СПС. Завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і техніки безпеки праці. Завжди має охайний зовнішній вигляд. До майна установи відносить завжди бережно. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної спрямованості.
При розгляді даного клопотання суд першої інстанції з`ясував належним чином суть заявленого засудженим клопотання, з яких підстав засуджений просив звільнити його від подальшого відбування покарання, дані про особу засудженого і прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання.
Доводи апеляційної скарги прокурора проте, що засуджений не довів своє виправлення, спростовуються матеріалами особової справи засудженого.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду щодо задоволення клопотання засудженого.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2018 року, про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді

________________ ___________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4