АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/5526/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1459/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
5 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.02.2018 року,-
Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.02.2018 року задоволено подання адміністрації Качанівської виправної колонії № 54 та звільнено засуджену ОСОБА_7 умовно-достроково від покарання на невідбуту його частину 1 рік 10 місяців 5 днів .
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що ОСОБА_7 відбуваючи покарання за особливо тяжкий злочин, зарекомендувала себе позитивно, сумлінно ставиться до праці, відбула більш як 3/4 частини строку призначеного судом покарання, не погашених стягнень не має, має заохочення.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.02.2018 року, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні спільного подання установи та голови спостережної комісії у Слобідському районі м.Харкова щодо умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 .
В обгрунтування вимог ваказує, що ОСОБА_7 відбуває покарання за особливо тяжкі злочини, пов`язані з завданням смерті іншій людині з особливою жорстокістю, з користі, за попередньою змовою групою осіб, втягнувши у злочинну діяльність неповнолітніх, була ініціатором злочину, злочин скоїла у відношенні особи похилого віку, в стані алкогольного сп`яніння, не вчинила жодних дій щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому.
Крім того посилається, що засуджена неналежно ставиться до праці про що свідчать дані внесені до розділу 5 «Оцінка ступеня виправлення засудженого» та лише останній рік стала ставитися до праці добре, а перед цим задовільно, та виконувала під контролем. Зазначає,що відповідно до матеріалів особової справи у ОСОБА_7 не завжди була сумліна поведінка, має посередню характеристику, до робіт з благоустрою не завжди ставиться сумлінно, виконує роботи під контролем адміністрації.
Зазначає, що судом також не надано оцінку тому факту, що відношення ОСОБА_7 до скоєнних нею злочинів змінилось лише 11.07.2017 року та нею написано каяття, тобто за місяць до розглядлу подання про умовно-дострокове звільнення.
Вважає, що рішення районного суду є незаконним і невмотивованим .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та засудженої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.
Цим обставинам суд першої інстанції не приділив достатньо уваги.
Так, відповідно до вироку Апеляційного суду Полтавської області від 27 червня 2007 року ОСОБА_7 засуджена за п.п.4,6,12 ч.2 ст. 115 , ч.4 ст. 187 , ст. 304 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. ОСОБА_7 засуджена за умисне вбивство за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів з особливою жорстокістю , а також за розбійний напад та втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Початок строку покарання 02.12.2006р. кінець строку 27.12.2019р. Також відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.16р. ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.12.2006р. по 08.11.2007р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення з два дні позбавлення волі.
Невідбута частина строку покарання , на час розгляду справи в місцевому суді, становить один рік 10 місяців 5 днів позбавлення волі.
Зважаючи те, що ОСОБА_7 засуджена за особливо тяжкий злочин , пов`язаний зі спричиненням смерті іншій людині та значним терміном, на який адміністрація установи пропонує звільнити Кулініч умовно-достроково, суд повинен був приділити ретельну увагу оцінці поведінці засудженої та ставленню її до праці за весь період відбування нею покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи та даних подання, поведінка Кулініч за весь період відбування покарання є нестабільною про що свідчать застосовані до неї заходи стягнення . Окрім того , вже в період часу , коли подання знаходилось на розгляді в місцевому суді Кулініч допускала порушення режиму відбування покарання (т.2 а.с. 31 особової справи) , останнє подання щодо квартального оцінювання поведінки засудженої є негативним, тому було прийнято рішення про незастосування заохочення. (т.2 а.с.47).
Відповідно до вироку ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні злочинів не визнавала (а.с.14-20). Вона була ініціатором скоєння злочинів, а обставинами , що обтяжують її покарання суд визнав скоєння злочину у відношенні особи похилого віку та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. Лише за місяць до розгляду питання в колонії щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення засудженою ОСОБА_10 було подано заяву про визнання вини у скоєному злочині.
Зважаючи на викладене висновки суду першої інстанції , стосовно того, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення є передчасними та необґрунтованими.
Колегія судді вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч.2 ст. 81 КК України оскільки він не пересвідчився у дійсному виправлені особи.
Застосування закону, який не підлягає застосуванню, відповідно до вимог ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Відповідно до вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити , ухвалу суду першої інстанції щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 скасувати і постановити нову ухвалу , якою відмовити в задоволенні подання адміністрації Качанівської ВК № 54 в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 405,407,413 КПК України , колегія суддів, -

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити .
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2018 року про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення скасувати.
Постановити нову ухвалу і в задоволенні подання ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді -