Справа № 760/ 3607/17
Кримінальне провадження № 1-кп/760/436/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009147від 07.08.2016 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Котівка, Радомишльського району, Житомирської області, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину 2017 р.н., з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час через мережу «інтернет» познайомилася з громадянином Іраку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким домовилася про зустріч 04.08.2016 року.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 04.08.2016 за адресою: АДРЕСА_2 зустрілася з з громадянином Іраку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запросив її до себе в гості, на що остання погодилася та вони направилися до квартири АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 перебуваючи в квартирі ОСОБА_7 розташованої за вищевказаною адресою та побачивши, що останній вийшов до іншої кімнати, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає взяла в кімнаті мобільний телефон марки «Iphone 6» вартістю 10 000 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» з абонентським номером зв`язку НОМЕР_1 вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти у сумі 40 гривень, ноутбук марки «SonyVaio» вартістю 20 000 гривень та грошові кошти у сумі 600 доларів США, які відповідно до курсу НБУ від 04.08.2016 становлять 14889,60 гривень.Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 ,з викраденим майном вийшла з приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд та завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 44949 гривень 60 копійок.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала, повністю підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаялась. Крім того, захисник та обвинувачена подали до суду клопотання про застосування до ОСОБА_9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має на утриманні малолітню дитину 2017 р.н.

Потерпілим в кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрому внаслідок кримінального правопорушення завдано матеріальної шкоди на загальну суму 44949,60 грн., яку повністю відшкодовано під час судового розгляду, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься письмова заява потерпілого. Цивільний позов не заявлявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженніє належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки вона своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, раніше не судимої, на обліках у лікарів психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченої тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачена представляє суспільну небезпеку для оточуючих. Однак, враховуючи визнання вини та щире каяття обвинуваченої суд не вбачає підстави для застосування максимальної мари покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Доля речових доказів по даному провадженню визначена згідно зі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до положень пункту в ст. 1 ЗУ Про амністію у 2016 році, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обвинувачена виховує неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває у неї на утриманні та щодо якої вона не позбавлена батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 13 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 122, 314, 315, 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, Законом України Про амністію у 2016 році, Законом України Про застосування амністії в Україні, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання призначеного цим вироком - на підставі ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Речові докази: мобільний телефон з написом «KENEKSI» імеі 1: НОМЕР_3 імеі 2: НОМЕР_4 , в якому знаходились сім-картки мобільних операторів «Київстар» з абонентським номером звязку НОМЕР_5 та «Лайфселл» з абонентським номером звязку НОМЕР_6 , а також футболку у біло-синю полосу з написом «Fhilipp Plein» - залишити у власності потерпілого.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1