Справа № 174/330/18
п/с № 1-кп/174/52/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не працює, освіта професійно-технічна, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
Після чого, ОСОБА_5 , у той же день, тобто 07.03.2018, близько 00:40 годин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, через не зачинені двері, шляхом вільного доступу проник до середини побутового приміщення бомбосховища № НОМЕР_1 , яке не є загальнодоступним, звідки умисно, таємно та з корисливих мотивів викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: металобрухт (чорного металу) у кількості 57 кг вартістю 7,37 грн. за один кг, загальною вартістю 420,09 грн., металобрухт (алюміній) у кількості 5 кг., вартістю 35,20 грн. за один кг., загальною вартістю 176,00 грн., металобрухт (мідь) у кількості 3 кг., вартістю 148,60 грн. за один кг, загальною вартістю 445,80 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, скориставшись викраденим на власний розсуд.
В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 , завдано матеріальний збиток, на суму 1041,89 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення злочину визнав повністю, розкаявся та показав, що дійсно, в березні 2018 року, вночі, приблизно о 00.00 год., в м. Вільногірську, проходив біля «заправки» та побачив бомбосховище, відкрив ворота там були відчинені двері, через які зайшов в середину. Там знаходилися: санки, рюкзак, в якому були металеві запчастини з міддю та бронзою та металобрухт вагою приблизно 60 кг, які вирішив викрасти. Забравши викрадене почав все тягти з собою, щоб в подальшому продати та заробити грошей. Однак через деякий час, на дорозі був зупинений працівниками охорони, при цьому усвідомлював протиправність своїх дій. З кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди потерпілому ОСОБА_4 згоден, та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні показав, що підприємство ВГМК відмовилося від цих бомбосховищ,які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 і він як приватний підприємець взяв їх собі на баланс, на підставі акту прийому-передачі, складеного між державою-підприємством ВГМК та ним. В подальшому провів там відновлювальні роботи за свої кошти. В березні 2018 року йому зателефонували працівники ВГМК і повідомили, що на бомбосховищі відчинені ворота. Коли приїхав встановив, що викрадення здійснили через вентиляційну шахту. Розібрали все, винесли 5 кг міді, автомати включення електричних приладів, два щитка освітлення, великі задвижки з чорного металу. Це був металобрухт, загальною вагою приблизно 60 кг. З розміром спричиненої шкоди погоджувався та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин за ч.3 ст.185 КК України, належить до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, в силу ст.89 КК України -раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів офтальмолога, нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, дітей немає.
Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого та досудову доповідь на останнього, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні, так як вона була безоплатною, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , вони не підлягають.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: металобрухт (чорного металу) у кількості 57 кг, металобрухт (алюміній) у кількості 5 кг, металобрухту (мідь) у кількості 3 кг повернути власнику ОСОБА_4 .
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі, а саме: металобрухт (чорного металу) у кількості 57 кг, металобрухт (алюміній) у кількості 5 кг, металобрухту (мідь) у кількості 3 кг повернути власнику ОСОБА_4 .
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1