ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003340 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки Крим, громадянина України, неодруженого, немає на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , учасник бойових дій АТО, раніше не судимого,

за ст. ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
14 серпня 2018 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території автомобільної стоянки за адресою м. Житомир, БОС 1/10, побачив автомобіль марки «Москвич 21400» д.н.з. НОМЕР_1 .

В цей же день, час, місця та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що немає прав стосовно чужого майна, діючи умисно, підійшов до багажника вищевказаного автомобіля, в кузові оранжевого кольору та в подальшому відчинивши багажник, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непоміченими для інших осіб, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме буксировальний канатний трос, довжиною 6 метрів, діаметром 20 мм., вартістю 220 грн., металевий аварійний знак складного типу червоного кольору, вартістю 36 грн.67 коп., на загальну суму 257 грн. 47 коп., що належить ОСОБА_5 та утримуючи викрадене майно при собі направився до автомобіля, що знаходився поруч.

Таким чином ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цей момент його протиправні дії були виявлені ОСОБА_6 та в подальшому припинені.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, чим намагався завдати ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 257 грн. 47 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 серпня 2018 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,471 КПК України уклали угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а потерпілий не має жодних матеріальних претензій. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, щиро розкаявся. Підтримав угоду, укладену між ним та потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримав.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, який згідно ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затвердженою і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання стосовно речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 31 серпня 2018 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) грн.

Речові докази: буксировальний канатний трос, довжиною 6 метрів, діаметром 20 мм., та металевий аварійний знак складного типу червоного кольору, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в його володінні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1