УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 201/4736/18 (провадження № 1-кп/201/497/2018), відомості про яке 14.03.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого: 29 листопада 2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з дворічним іспитовим строком; 29 квітня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років одного дня позбавлення волі, звільненого 30 грудня 2016 року за відбуттям строку покарання; 09 лютого 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з дворічним іспитовим строком, неодруженого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, 11 березня 2018 року близько 14.00 години, перебуваючи біля будинку № 100, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з раніше знайомим ОСОБА_5 , у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи обличчям до потерпілого, наніс йому два удари своєю правою рукою, зажатою в кулак, в область обличчя потерпілого з лівого боку та два удари своєю лівою рукою, зажатою в кулак, в область обличчя потерпілого з правого боку, тим самим спричинив тілесні ушкодження останньому у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з садном на його тлі в тім`яній області по центру та дещо ліворуч; садна в лобній області по центру та дещо праворуч, 4-х саден: на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 4-ї та 2-ї п`ясних кісток, у основи 1-ї п`ясної кістки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у якому потерпілий просив закрити кримінальне провадження щодо останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину в пред`явленому йому обвинувачені, не заперечував про закриття кримінального провадження відносно нього.

Прокурор висловила думку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом передбачено, що під час судового провадження суд повинен постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, в разі відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, до якого відноситься кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, при розгляді питання про закриття кримінального провадження суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З положень абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України вбачається, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1