Провадження №1-кп/761/735/2018
В И Р О К
Іменем України

23 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 001 000 147 85 від 19.11.2016, у якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зорівка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, українець, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має середню спеціальну освіту, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за таких обставин.

ОСОБА_6 у денний час 18.11.2016 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особою на ім`я ОСОБА_10 приїхав до офісу компанії «Qnet» за адресою: м. Київ, вул. Липинського, 4, з метою пошуку місця перебування ОСОБА_11 .

Побачивши у вказаному місці наглядно знайомого ОСОБА_5 , який, на думку обвинуваченого, мав би знати місце перебування ОСОБА_11 , ОСОБА_6 підійшов до потерпілого з метою з`ясування відповідної інформації.

У зв`язку з цим між обвинуваченим та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого приблизно о 12.30 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, завдав ОСОБА_5 декілька ударів кулаками в область голови.

Згідно з висновком судово-медичного експерта від 15.03.2017 № 261/Е виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця з садном у завушній ділянці зліва відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений своєї вини не визнав, пояснивши, що викладені у цьому вироку обставини дійсно мали місце, конфлікт між ним та потерпілим тривав близько 5 хвилин. Під час розмови з ОСОБА_5 брав останнього за лацкани піджаку, з силою тряхнув, однак ударів у завушну ділянку потерпілому не наносив. З огляду на обставини фізичного контакту з потерпілим, синці могли би утворитися в районі грудей, однак не у тому місці, де їх виявили лікарі. Під час конфлікту потерпілий погрожував тим, що викличе поліцію, та невдовзі з місця події втік. Коли приїхав наряд поліції, ОСОБА_5 вказав на обвинуваченого, як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження.

На думку обвинуваченого, його вина не доведена, через що він підлягає виправданню.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона була очевидцем конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, під час якого ОСОБА_6 брав потерпілого за «грудки», однак ОСОБА_5 не бив. Останній телефоном викликав поліцію, яка приїхала за 15-20 хвилин.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що близько 12.00 год. 18.11.2016 до офісу його компанії у пошуках ОСОБА_12 прибули батьки останнього разом з обвинуваченим ОСОБА_6 . Під час розмови з ОСОБА_6 той почав хапати його за одяг, завдав декілька ударів по голові, у тому числі у завушну ділянку зліва та ліву брову. У зв`язку з цим потерпілий викликав поліцію, а пізніше, приблизно о 16-й годині у зв`язку з погіршенням стану здоров`я викликав бригаду швидкої медичної допомоги.

Викладені потерпілим події кримінального правопорушення відповідають також обставинам, які ОСОБА_5 виклав наступного дня 19.11.2016 під час звернення до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про злочин. Так у заяві він зазначив, хто саме спричинив йому тілесні ушкодження, а також те, що він звернувся по медичну допомогу до лікарні швидкої медичної допомоги. Крім того, потерпілий вказав на очевидця цієї події ОСОБА_13 .

Показання потерпілого підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив суду, що бачив як ОСОБА_6 завдав два доволі потужних удари руками по голові потерпілого, один з цих ударів прийшовся в область вуха. Після ударів ОСОБА_5 відійшов в бік та почав комусь телефонувати. Оскільки група людей, що конфліктували з ОСОБА_5 , поводила себе агресивно, свідок покликав інших співробітників офісу, разом з якими вони підійшли до цієї групи. Після того, як вони наблизилися до конфліктуючих, ОСОБА_5 втік з місця події. Згодом свідок бачив почервоніння та припухлість на обличчі потерпілого.

Показання потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 підтверджуються об`єктивними доказами.

Так, з карти виїзду швидкої медичної допомоги від 18.11.2016 № 1276 у ОСОБА_5 констатований попередній діагноз - струс головного мозку, садна та гематома м`яких тканин лівої надбрівної дуги, гематома м`яких тканин завушної ділянки зліва.

Згідно з довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 18.11.2016, тобто безпосередньо у день конфлікту, у ОСОБА_5 виявлені забій та садна м`яких тканин голови та обличчя.

Лікар судово-медичний експерт Київського бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_14 у висновку від 15.03.2017 № 261/Е зазначив, що дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 18.11.2016 о 16.12 год. у ОСОБА_5 мав місце синець з садном в завушній ділянці зліва. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження свідчить, що воно спричинено однократною травмуючою дією тупого предмета, могло утворитися 18.11.2016. За тяжкістю відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Сукупність досліджених судом доказів, фіксація тілесних ушкоджень у час максимально наближений до конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_6 та тілесними ушкодженнями потерпілого приводять суд до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 1 ст.125 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_6 спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді штрафу у межах санкції Особливої частини Кримінального кодексу України зможе позитивно вплинути на обвинуваченого та здатне виправити його поведінку, а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати не понесені. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 125, ст. 53, 65, КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1