Справа № 405/5532/17
УХВАЛА

14 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009296 від 14.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 20 березня 2018року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено термін перебування під вартою на шістдесят днів до 18 травня 2018року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 18.05.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки, ризики кримінального провадження які існували на час обрання запобіжного заходу не відпали. Так, прокурором наголошено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів проти власності, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, до затримання не працював, не має постійного місця проживання та стабільного джерела доходу, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків та є ризиком уникнення від суду. За наведених обставин прокурор просив продовжити ОСОБА_5 термін перебування під вартою на строк 60 днів.

Обвинувачений та його адвокат вирішення даного питання залишили на розсуд суду. Але при цьому адвокатом зазначено, що при продовженні строку запобіжного заходу необхідно врахувати стан здоров`я обвинуваченого та те, що він мав місце проживання в м.Знам`янка.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та адвоката, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, виходячи з такого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та існування ризиків кримінального провадження.
Так, судом враховано, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні ряду корисливих злочинів, що відносяться до категорії тяжкого злочину, раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, вказані обставини свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів та може бути ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом з цим, судом враховано вік обвинуваченого, стан здоров`я, а також те що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, не має постійного місця проживання та стабільного джерела доходу, до затримання не займався суспільно-корисною працею, що вказує на відсутність міцних сталих соціальних зв`язків та може бути ризиком переховуватися від суду.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.
З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 12 липня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 12 липня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1