Справа №:755/5163/18
Провадження №: 1-кп/755/865/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"20" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015001 від 30 жовтня 2016 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, Дніпровським районним судом м. Києва, за ч.2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 115, ст.. 70 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підстави для скасування або зміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки останній може ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, які існували відпали, а обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.
При вирішенні клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Вирішуючи вказане питання судом враховується той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжкого злочину, раніше був судимий, не працює.
При цьому, ОСОБА_3 не має в Киві постійної роботи, у нього відсутні стійкі соціальні стійкі зв`язки в Києві, ухилявся від слідства під час досудового розслідування.
Тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , може ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження відносно нього, строку запобіжного заходу ще на 60 днів.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, суду не надано переконливих доказів щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
Приймаючи таке рішення, суд враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , його соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я, судимість, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Суд при цьому враховує, що ОСОБА_3 пояснив, що з березня по жовтень кожного року проживає у таті на березі Дніпра в природному середовищі, що не можна вважати постійним місцем проживання.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , або зміни його на більш м`який.

У Х В А Л И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у Державній установі «Київського слідчого ізоляторі» Міністерства Юстиції України - до 18.08.2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений о 12 год. 00 хв., 25 червня 2018 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3.

Суддя: