№ 204/8564/14-к
№ 1-кп/204/77/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

Колегія суддів у складі трьох професійних суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000690 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_8 , в період часу з 09 години 38 хвилин 15 жовтня 2014 року по 09 годину 38 хвилин 16 жовтня 2014 року, більш точну дата та час не встановлено, знаходився за місцем свого мешкання, в квартирі АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , де між ними виник конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_9 , знаходячись в зазначений період часу, в коридорі квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_8 , кулаком правої руки наніс декілька, але не менше 3 ударів у ліву частину обличчя ОСОБА_9 , від яких остання впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вбивство ОСОБА_9 , обвинувачений наніс невстановленим тупим предметом або рукою стиснутою в кулак, чи взутою ногою, близько 30 контактних ушкоджень в ділянку голови та тулуба, ушкоджуючи при цьому життєві важливі органи, після чого пройшов до приміщення кухні в квартирі, де в одній з полиць шухляди взяв кухонний ніж, із клинком довжиною 140 мм, який вирішив використати як знаряддя вбивства. Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, пройшов у коридор квартири, де на підлозі лежала потерпіла ОСОБА_9 , та використовуючи раніше взятий ним ніж, як знаряддя злочину, умисно наніс ним не менше 2 ударів, спричинивши потерпілій подряпину шиї ліворуч та поріз шиї з правого боку ОСОБА_9 . Внаслідок протиправних злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м`які тканини голови та під апоневроз, вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку та у речовину головного мозку, переважно в ділянках задніх рогів та мозочка, подвійний перелом нижньої щелепи в ділянках її основних гілок, прямий перелом грудини на рівні ІІ-ІІІ ребра, множинні прямі та непрямі переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври, зліва по лопатковій лінії зламані ребра з I по IV, по переднім пахвовим лініям справа та зліва переломи локалізуються на ребрах з ІІ по Х, компресійний перелом хребта, забій внутрішніх органів: серця, легень, нирок, кишечника, з крововиливами в задню стінку глотки, у товщу перикарду, у біля ниркову клітковину та брижу з кровотечою у грудну (100 мл рідкої крові) та черевну (500 мл рідкої крові) порожнини; різану рану шиї праворуч, подряпини на шиї ліворуч, зливні синці на обличчі, підборіддя, грудях, передпліччях, тильних ділянках кистей рук.
У результаті заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 знаходячись на місці скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_1 , померла за одну-дві доби до моменту огляду трупа, який мав місце 17 жовтня о 09 годині 38 хвилин, тобто в період часу з 09 години 38 хвилин 15 жовтня 2014 року по 09 годину 38 хвилин 16 жовтня 2014 року, від закритої тупої травми тіла, яка супроводжувалася множинними переломами ребер, переламами грудини, хребта, нижньої щелепи, забоєм внутрішніх органів з кровотечою у грудну та черевну порожнини, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 свою вину не визнав та пояснив суду, що він не вбивав свою матір ОСОБА_9 . Проживав разом з нею та своєю дружиною ОСОБА_10 , за вказаною адресою: АДРЕСА_1 . У нього з матір`ю виникали непорозуміння тільки з приводу того, що мати була проти його відносин з ОСОБА_10 , бо вважала, що він повинен повернутися до колишньої дружини ОСОБА_11 . Через сварку, його дружина ОСОБА_10 пішла з дому 12 жовтня 2014 року. Свій час він проводив за пошуком роботи, алкогольних напоїв не вживав. 14 жовтня 2014 року рано пішов з дому та пізно повернувся, одразу ліг спати. Після того, вранці 15 жовтня 2014 року, пішов з дому, а коли повернувся близько 20 години, побачив, що диван стоїть не в тому місці, а за диваном лежить труп матері. Він розгубився і не знав, що йому робити. Швидку допомогу чи поліцію він не став викликати, бо боявся, що його звинуватять у спричиненні смерті матері. Більше доби мати пролежала за диваном, він нікому та нічого не повідомляв. Замки на дверях не були пошкоджені, ключи від квартири мали тільки він, його матір та син потерпілий ОСОБА_7 . Хто скоїв вбивство ОСОБА_9 йому точно не відомо. Можливо, організували вбивство його матері, колишня дружина ОСОБА_11 та її матір, бо останні були впевнені, що його теперішня дружина ОСОБА_12 могла народити йому дитину, що позбавило б сина від першого шлюбу ОСОБА_7 права наслідувати квартиру. В той час, коли його не було вдома, матір могла відчинити двері будь-кому, таким чином вбивця міг пройти в приміщення квартири. Дані ним покази в ході досудового розслідування про те, що саме він вбив свою матір ОСОБА_9 , були дані ним під фізичним та психологічним тиском з боку працівників правоохоронних органів.

Про винність ОСОБА_8 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що обвинувачений є його батьком, а померла ОСОБА_9 була його бабусею та проживала за вказаною адресою, разом з обвинуваченим і його дружиною ОСОБА_13 . Обвинувачений разом зі своєю дружиною зловживали спиртними напоями, у них виникали сварки з бабусею з цього приводу. Бабуся боялась обвинуваченого, коли той був в стані сп`яніння. Були випадки, коли вона ночувала не в квартирі. З 15 жовтня 2014 року бабуся не відповідала на телефонні дзвінки, він почав її розшукувати. Приблизно о 19 годині того дня, він зателефонував до неї додому на стаціонарний телефон, відповів батько, він знаходився в стані сп`яніння і повідомив, що бабуся спить. 16 жовтня 2014 року, він приїзжав додому до бабусі, вдома був батько знову в стані сп`яніння, відповів, що не знає, де може знаходитись бабуся. Коли потерпілий побачив кров на шпалерах та на куртці бабусі, він викликав поліцію. 17 жовтня 2014 року, в ході огляду приміщення квартири, працівниками поліції був знайдений труп померлої ОСОБА_9 за диваном у кімнаті. Пізніше в розмові з батьком, останній зізнався йому, що вбив бабусю. Ключи від квартири знаходились тільки у нього, у батька та бабусі. Ніхто із сторонніх осіб, не міг прийти в квартиру та скоїти вбивство.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачений її колишній чоловік, а потерпілий у справі її син. Під час перебування у шлюбі з обвинуваченим, та після розірвання шлюбу, у неї були завжди добрі відносини з померлою ОСОБА_9 . Вона часто приїжджала до неї, допомагала у побуті, привозила їй їжу. Обвинувачений зловживав алкоголем, був агресивним, ОСОБА_9 жалілася їй, що боїться обвинуваченого та його співмешканку ( ОСОБА_12 ), які разом вживають алкогольні напої та живуть з нею в квартирі. Неодноразово, ОСОБА_9 ночувала у під`їзді будинку, бо боялась йти додому. На її пропозицію розміняти квартиру, щоб жити спокійно окремо, ОСОБА_9 не погоджувалась, мотивувала це тим, що обвинувачений проп`є квартиру та знову прийде до неї. ОСОБА_9 їй особисто говорила, що обвинувачений в стані сп`яніння, піднімає на неї руку, б`є її, вона бачила сліди від побоїв. Потерпілий ОСОБА_7 поставив на кімнату бабусі замок, щоб вона могла закриватися від обвинуваченого. 16 жовтня 2014 року вона з сином приїжджала додому до ОСОБА_9 , але не могли знайти бабусю. Обвинувачений ОСОБА_8 знаходився в стані сп`яніння, на їх запитання пояснював, що не знає куди пішла ОСОБА_9 . Вона бачила, що в квартирі обідрані в коридорі шпалери, там знаходився пакет з магазину АТБ, де були пляшки та пальто зі слідами крові. В ванній кімнаті вона побачила тазик, в якому були замочені джинси обвинуваченого, з кольору води, вона припускає, що там присутні сліди крові. На її припущення обвинувачений причетний до вбивства ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що знайомий з обвинуваченим, може охарактеризувати його з непоганої сторони, але за який час до вбивства ОСОБА_9 , йому зі слів сусідів відомо, що обвинувачений вживав алкогольні напої, проживав у шлюбі з ОСОБА_12 , яка на нього погано впливала. Одного разу, він бачив ОСОБА_9 у дворі будинку, яка йому жалілася, що обвинувачений в стані сп`яніння вигнав її з квартири, вона боїться йти додому. В розмовах між сусідами, існує думка, що до смерті ОСОБА_9 причетний обвинувачений зі своєю дружиною ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого, з яким проживала в зазначеній квартирі, де в окремій кімнаті жила померла ОСОБА_9 . Після сварки з обвинуваченим, приблизно ввечері 14 жовтня 2014 року, вона поїхала з дому, бо була ображена на ОСОБА_8 і не поверталася в квартиру. Про те, що обвинувачений затриманий за підозрою у вбивстві вона дізналася від слідчого. Вважає, що обвинувачений не причетний до вбивства матері, хто це міг зробити їй невідомо. Він міг з матір`ю сваритися, але не бив ОСОБА_9 . За період спільного проживання з обвинуваченим, може сказати, що останній працював, не зловживав спиртними напоями, коли вип`є, лягає спати. Між ними виникали сварки з різних причин, пару раз дав їй ляпаси, не більше. У неї не склалися стосунки зі ОСОБА_15 , остання була проти того, що вона проживала в шлюбі з обвинуваченим. Крім того, в неї не склалися стосунки з сином обвинуваченого від попереднього шлюбу потерпілим ОСОБА_7 , він навіть побив її, коли вона завагітніла. Довести суду цей факт вона не може, бо на прохання чоловіка не притягнула його сина до відповідальності.
Суд позбавлений був можливості оглянути диск з трафіками телефонного номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , в зв`язку із неможливістю його відкрити доступним програмним забезпеченням.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що раніше перебувала з обвинуваченим у близьких стосунках, очевидцем пригоди не була, обставини смерті ОСОБА_9 їй не відомі.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що 14 жовтня 2014 року приблизно о 13-14 годині вона бачила ОСОБА_9 у дворі будинку, а 17 жовтня 2014 року, вона була присутня під час огляду місця події, де в кімнаті обвинуваченого, за диваном виявили труп ОСОБА_9 .
Під час дослідження письмових доказів встановлено наступне.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 17.10.2014 року (а.п.4-12 т.1), працівники поліції оглянули приміщення квартири АДРЕСА_2 . В ході огляду, в спальній кімнаті між диваном та стіною виявлений труп ОСОБА_15 , зроблені змиви речовини бурого кольору, були вилучені 3 кухонні ножі, вирізка зі шпалер, сліди пальців рук з різних предметів в квартирі, зіскоб речовини бурого кольору, а також речі померлої (куртка, накидка, кофта, нічна накидка, светр), які додатково оглянуті відповідно до протоколу від 31.10.2014 року, при цьому встановлено на речах наявність слідів речовини бурого кольору (а.п.28-31 т.1)
Згідно протоколу від 17.10.2014 року, було оглянуто труп ОСОБА_9 , вилучено зрізи нігтьових пластин, мікрочастинки з рук, посмертна дактилокарта, одяг з трупу з плямами речовини бурого кольору (а.п.13-19 т.1)
Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа № 1892 від 30.10.2014 року (а.п.35-41 т.1), висновку експерта № № 1892/341-Е від 31.10.2014 року (а.п.143-146 т.1), висновку експерта № 1892/349-Е від 31.10.2014 року (а.п. 153-154 т.1), та пояснень експерта ОСОБА_18 в судовому засіданні, потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м`які тканини голови та під апоневроз, вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку та у речовину головного мозку, переважно в ділянках задніх рогів та мозочка, подвійний перелом нижньої щелепи в ділянках її основних гілок, прямий перелом грудини на рівні ІІ-ІІІ ребра, множинні прямі та непрямі переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври, зліва по лопатковій лінії зламані ребра з I по IV, по переднім пахвовим лініям справа та зліва переломи локалізуються на ребрах з ІІ по Х, компресійний перелом хребта, забій внутрішніх органів: серця, легень, нирок, кишечника, з крововиливами в задню стінку глотки, у товщу перикарду, у біля ниркову клітковину та брижу з кровотечою у грудну (100 мл рідкої крові) та черевну (500 мл рідкої крові) порожнини; різану рану шиї праворуч, подряпини на шиї ліворуч, зливні синці на обличчі, підборіддя, грудях, передпліччях, тильних ділянках кистей рук. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми тіла, яка супроводжувалася множинними переломами ребер, переламами грудини, хребта, нижньої щелепи, забоєм внутрішніх органів з кровотечою у грудну та черевну порожнини, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку. Усі виявлені тілесні ушкодження наносились у короткий проміжок часу. Під час проведення слідчого експерименту, за обставинами та при механізмі утворення ушкоджень, на які вказав обвинувачений ОСОБА_8 , могла утворитись певна кількість ушкоджень на трупі ОСОБА_9 , про механізм спричинення іншої частини ушкоджень обвинувачений не повідомив. Смерть ОСОБА_9 настала мінімум за добу, максимум за дві до моменту огляду трупу, який мав місце о 09 годині 38 хвилин 17 жовтня 2014 року.
Відповідно до висновку експерта № 560 від 22.10.2014 року (а.п.172 т.1), кров обвинуваченого ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експерта № 759 від 11.11.2014 року (а.п.181-184 т.1), кров померлої ОСОБА_9 належала до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із вмістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВО. Отримані результати серологічного та цитологічного досліджень дають можливість припустити, що сліди крові на клинку ножа, який було вилучено під час огляду місця події, могли походити від жінки, а сліди крові на рукоятці ножа, від потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи групову характеристику її крові.
Відповідно до висновку експерта № 757 від 12.11.2014 року (а.п.193-196 т.1), отримані результати серологічного та цитологічного досліджень дають можливість припустити, що сліди крові на одній із дактилоскопічних плівок з відбитком долоні трупа ОСОБА_9 , позначеній для дослідження об`єктом № 2, могли походити як від самої потерпілої ОСОБА_9 , так і від громадянина ОСОБА_8 , враховуючи групові характеристики їх крові.
Відповідно до висновку експерта № 758 від 12.11.2014 року (а.п.205-208 т.1), отримані результати серологічного та цитологічного досліджень і групові характеристики крові осіб, що проходять по даній кримінальній справі, дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті правої руки громадянина ОСОБА_8 могла походити, як від нього самого, так і від потерпілої ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку експерта № 756 від 12.11.2014 року (а.п.217-220 т.1), отримані результати серологічного та цитологічного досліджень дають можливість припустити, що сліди крові в піднігтьовому вмісті лівої руки трупа ОСОБА_9 могли походити від самої потерпілої ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку експерта № 1027 від 28.10.2014 року (а.п.229-232 т.1), враховуючи отримані результати дослідження, а також групову приналежність крові трупа ОСОБА_9 , не виключається можливість походження слідів крові на фрагменті шпалер, на фрагменті марлі, та в порохоподібній речовині, за рахунок крові потерпілої, а також не виключається можливість походження слідів крові за рахунок крові ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта № 66/03-237 від 06.11.2014 року (а.п.241-245 т.1), предмети, виявлені та вилучені при огляді квартири АДРЕСА_2 17.10.2014 року, за фактом вбивства ОСОБА_9 , виготовлені за типом кухонних ножів загального призначення, які мають господарчо-побутове призначення та до категорії холодної зброї не відносяться.
Під час проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року (а.п.112-115 т.1), обвинувачений ОСОБА_19 в присутності захисника ОСОБА_20 , вказав на обставини вчиненого ним злочину вбивства своєї матері ОСОБА_9 .
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які були присутні під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, підтвердили суду, що ОСОБА_8 , в присутності свого захисника, добровільно надав слідчому пояснення щодо обставин та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які призвели до її смерті.
Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 296 від 31.19.2014 року (а.п. 163-165 т.1), обвинувачений ОСОБА_8 хронічним душевним захворюванням в період інкримінованого йому діяння не страждав і не страждає. В період часу, до якого має відношення інкриміноване йому діяння, ОСОБА_8 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності; по своєму психічному стану в той період часу він міг віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. По своєму психічному стану в теперішній час випробуваний також може віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. В застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Клопотань про дослідження інших доказів у судовому засіданні від учасників судового провадження не надходило.
Суд розцінює невизнання своєї вини обвинуваченим, як бажання уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню докази, суд критично ставиться до пояснення обвинуваченого, що він не вбивав свою матір ОСОБА_9 , оскільки пояснення обвинуваченого спростовуються дослідженими під час судового розгляду вищевикладеними доказами, які суд вважає належними, допустимими та достовірними.
Так, аналіз показів потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 свідчить про наявність конфліктних відносин між обвинуваченим ОСОБА_8 та померлою ОСОБА_9 , які склалися на ґрунті вживання обвинуваченим спиртних напоїв, незгодою померлої з фактичним шлюбом сина та ОСОБА_13 . З боку обвинуваченого мав місце факт побиття матері, сварки, позбавлення можливості для неї спокійно жити в своїй квартирі. Ключі від квартири знаходились тільки у обвинуваченого, померлої та потерпілого. На період вчинення злочину, вони вдвох проживали в зазначеній квартирі.
Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа № 1892, висновку експерта № № 1892/341-Е, висновку експерта № 1892/349-Е, та пояснень експерта ОСОБА_18 в судовому засіданні, встановлені наявні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які виникли незадовго до настання смерті, при ударах тупими твердими предметами або при ударах о такі, можливо стиснутою у кулак рукою, або взутою ногою. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми тіла, яка супроводжувалась множенними переломами ребер, грудини, хребта, нижньої щелепи, забоєм внутрішніх органів з кровотечою у грудну та черевну порожнини, що ускладнилось розвитком травматичного шоку.
Під час огляду місця події було вилучено одне із знарядь злочину кухонний ніж.
Аналіз досліджених висновків експерта №№ 560, 759, 757, 758, 756, 1027, свідчить про наявність на місці події слідів крові, які можуть належати як померлій ОСОБА_9 так і обвинуваченому ОСОБА_8 , враховуючи їх споріднені групові характеристики крові. Сліди крові на одному з ножів, вилучених на місці події, ймовірно належить ОСОБА_9 .
До показів свідка ОСОБА_12 суд відноситься критично, вбачає в них бажання допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності. Разом з цим, свідок фактично підтверджує, що обвинувачений вживав алкогольні напої, застосовував до неї фізичне насильство у виді ляпасів. У неї існували конфліктні відносини з померлою, що відповідно псувало відносини обвинуваченого з матір`ю. Покази свідка в тій частині, що з боку потерпілого ОСОБА_7 до неї було застосовано фізичне насильство, суд вважає такими, що не підтверджені належним чином.
Згідно висновку експерта № 4211е від 29.10.2014 року (а.п.133-134 т.1), у обвинуваченого ОСОБА_8 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців, розташованих на повіках лівого ока, в проекції тіла грудини праворуч та ліворуч, садна розташованого по тильній поверхні лівої кисті у основи голівки 5 п`ясної кістки. Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень у вигляді синців, можливо вказати, що вони могли утворитися зо 10-12 діб до моменту огляду, а садно могло утворитися за 8-10 діб до моменту огляду. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Заява обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів досудового розслідування працівниками Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в наслідок чого він визнав свою вину та надавав покази щодо вчиненого ним вбивства була перевірена прокуратурою Дніпропетровської області.
На підставі рапорту прокурора 19.06.2017 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000741 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. 28.09.2017 року зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, суд приймає до уваги при ухваленні вироку, покази обвинуваченого надані ним при проведенні слідчого експерименту від 23.10.2014 року, вважає їх достовірними та такими, що в цілому не суперечать дослідженим доказам.
Суд не приймає до уваги висновок експерта № 66/01-238 від 07.11.2014 року (а.п.12-19 т.2), відповідно до якого, з наданих на дослідження від копійованих п`ять слідів пальців рук, вилучених 17.10.2014 року при огляді місця події по АДРЕСА_2 , тільки один придатний для ідентифікації особи, що його залишила, але він не належить ні обвинуваченому, ні померлій ОСОБА_9 . Суд вважає, що даний висновок експерта не є інформативним для встановлення особи яка вчинила зазначений злочин.
Крім того, суд критично відноситься до показів обвинуваченого про те, що до смерті ОСОБА_9 могли бути причетні його колишня дружина ОСОБА_11 та її матір, оскільки даних, які б свідчили про це, не отримано ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду. Свідчення обвинуваченого про це позбавлені розумної мети.
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати ступеню тяжкості, характеру вчиненого кримінального правопорушення, а саме злочину проти життя та здоров`я особи близького родича.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертизи, згідно наданих довідок.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді тринадцяти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 17 жовтня 2014 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_8 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2014 року до дати набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Речові докази, які зберігаються в камері речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 1099 знищити.
Стягнути зі ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи № 66/03-237 від 06.11.2014 року, в сумі 589 гривень 68 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи № 66/01-238 від 07.11.2014 року, в сумі 982 гривні 80 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3