Провадження № 11-сс/792/270/18
Справа № 676/2469/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
доповідача-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

слідчих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

підозрюваного ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янець - Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 12 лютого 2008 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.143 (в ред. 1960р.), ч.2, ч.3 ст.190, ч.2 ст.289, на підставі ч.1 ст.70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 13 травня 2008року ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Хмельницької області цей вирок змінено, дії перекваліфіковано з ч.3 на ч.2 ст.190 КК України, виключено з обвинувачення за ч.2 ст.289 КК України кваліфікуючу ознаку - заподіяння значної матеріальної шкоди;
- 17 березня 2009 року ухвалою колегії суддів Верховного Суду України, вирок від 12 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду від 13 травня 2008 року змінено: в частині засудження за ч.2 ст.289 КК України вирок скасовано та направлено на нове досудове розслідування, а з ч.2 ст.143 КК України (в ред. 1960р.) дії перекваліфіковано на ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 та ч. З ст. 190 КК України, призначено остаточне покарання у виді п`ять років позбавлення волі; звільненого 4 листопада 2011 року з Шепетівської ВК №98 згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2011 року на підставі п.«а» ст.З Закону України «Про амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року,-
та застосовано ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з моменту його фактичного затримання, тобто до 24 червня 2018 року включно.
Одночасно визначено розмір застави - сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 70480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень. Вказаний розмір застави підозрюваний або заставодавець мають право внести на відповідний рахунок у будь-який момент. У разі внесення застави, на ОСОБА_12 покладено обов`язки передбачені п.п.1-5ч.5 ст.194 КПК України, а також роз`яснено його права, передбачені КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_11 , оскаржив її в апеляційному порядку. Він просить ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою негайно звільнити ОСОБА_12 з- під варти.
На думку захисника, слідчий суддя виніс рішення всупереч нормам закону.
Він вказує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Слідчий суддя не в повному обсязі дослідив підстави для обрання такого запобіжного заходу.
ОСОБА_12 вказаного злочину не вчиняв. Йому з грубим порушенням КПК повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора та слідчого в заперечення апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_12 його захисника ОСОБА_11 , на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2017 року ОСОБА_12 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння автомобілем марки «DAEWOO» моделі «LANOS» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , шляхом обману потерпілого та використовуючи довіру з боку потерпілого ОСОБА_13 , попросив в останнього дозволу скористатись його автомобілем, ніби то з метою поїздки в м. Хмельницький та поїздок в різні організації для вирішення питань купівлі - продажу кімнати в гуртожитку, що розташована за адресою АДРЕСА_3 . Після того, як ОСОБА_13 дозволив йому скористатись своїм автомобілем та передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , останній, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом«DAEWOO» моделі «LANOS» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який 20.03.2017 року продав ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 80 000 гривень.

Дане кримінальне правопорушення 20.03.2018 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000499, правова кваліфікація правопорушення - ч.2 ст. 289 КК України(постанова про зміну кваліфікації кримінального діяння від 26.04.2018 року).
Підозра у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_12 підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: даними протоколів додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та розписки ОСОБА_12 .

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що існує обґрунтована підозра вчинення підозрюваним ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Колегія суддів також погоджується з тим, що у даному випадку є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 слідчим та прокурором доведено в суді першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, викладено обставини, на підставі яких вони дійшли висновку про наявність таких ризиків, та обґрунтували неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Колегія суддів погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що прокурор та слідчий зазначили, які саме ризики на сьогодні існують і вказали про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Так, слідчий суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з наданих матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2ст.289 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дає підстави вважати, що дана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.
Крім цього, при обранні строку тримання під вартою судом враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, такі як наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою. При цьому, слідчим суддею встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_12 відсутні міцні соціальні зв`язки - він не одружений, офіційно не працевлаштований, має не зняту та не погашену, в установленому законом порядку, судимість за вчинення корисливих середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності і, в даний час, в провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження щодо нього за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України., які були вчинені ним протягом іспитового строку (був засуджений вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2014 року за ч.2 ст.289, ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку на три роки, від якого був звільнений на підставі ст.78 КК України ухвалою цього ж суду від 10 лютого 2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку). Як вбачається з повідомлення про підозру від 26 квітня 2018 року ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні, інкримінованого йому, злочину, також, протягом іспитового строку - на початку січня 2017 року.

Прокурор та слідчий також довели наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому він підозрюється. Крім того, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, як особисто так і через інших осіб, можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Довели також ці обставини прокурор та слідчий в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Колегія суддів прийшла до висновку, що доказів наявності заявлених ризиків, перешкоджання кримінальному провадженню, надано в достатній мірі.
При розгляді клопотання слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 178, 183, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 183, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року щодо ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , в його інтересах, без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді / підписи
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3 .