Справа № 484/1337/18
Провадження № 1-кп/484/219/18 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Володимирівка, Доманівського району Миколаївської області, громадянки України, розлученої, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2017 близько 13:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи права на керування транспортними засобами, тобто в порушення вимог п.2.1. «а» та п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керувала автомобілем марки «DAEWOO-LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухалася в умовах необмеженої видимості та оглядовості по вул. Кодимській в м. Первомайськ зі сторони перехрестя з вул. Академіка Ігоря Курчатова в напрямку перехрестя з вул. Юності.

Під час руху, не доїжджаючи до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не маючи необхідних навичок керування транспортними засобами, зокрема автомобілем вказаної вище марки, не обравши безпечної швидкості руху, проявивши неуважність під час керування автомобілем, випадково натиснула на педаль газу замість гальм, внаслідок чого автомобіль неочікувано для неї прискорився.

У зв`язку з цим ОСОБА_5 на деякий час втратила контроль над прямолінійним рухом автомобіля та здійснила виїзд за межі проїзної частини у праве узбіччя по напрямку руху, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала поблизу огорожі власного домоволодіння.

При цьому сторонніх чинників, які б створювали небезпеку або перешкоду для руху керованого ОСОБА_5 автомобіля, не існувало.

Таким чином, ОСОБА_5 грубо порушила вимоги п.2.1. «а», п.2.9. «а», п.2.3 «б», п.10.1 та п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керувала ним у стані алкогольного сп`яніння, проявила неуважність та не стежила за дорожньою обстановкою, і відповідно не реагувала на її зміну, яка полягала у зміні напрямку руху автомобіля з виїздом за межі проїзної частини; відволіклась від керування транспортним засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху не переконалась, що це буде небезпечним; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді великої, забійної, розтрощеної інфікованої рани правої гомілки, синця волосистої частини голови, великих синців лівої верхньої кінцівки, які виникли при ДТП і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №775-М від 01.12.2017 року.

Таким чином ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, у вчиненому розкаялася та надала суду пояснення, які повністю узгоджуються із викладеним у обвинувальному акті.

Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримала в судовому засіданні раніше заявлений цивільний позов в якому просила стягнути з обвинуваченої завдану потерпілій внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 12449,12 грн. витрат на амбулаторне лікування та моральну шкоду в сумі 20000 грн.

На підтвердження вимог позову в частині матеріальної шкоди надала оригінали чеків що підтверджують придбання лікарських препаратів на заявлену у позові суму.

Підсудна в судовому засіданні визнала цивільний позов потерпілої частково в сумі 6000 грн. моральної шкоди. Проти задоволення позову в частині матеріальної шкоди обвинувачена заперечувала посилаючись на відсутність коштів та на те, що потерпіла є особою похилого віку, а тому її витрати на лікування пов`язані саме з цим а не з наслідками спричинених у ДТП тілесних ушкоджень.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 ґрунтується на її особистих поясненнях та матеріалах проведених по справі експертиз.

Так, згідно з висновком експерта №1053 від 15.02.2018 (транспортно-трасологічна експертиза): «автомобіль «DAEWOO-LANOS» р.н. НОМЕР_1 ймовірно контактував з перешкодою (тілом пішохода) передньою правою частиною автомобіля, а саме: передньою правою частиною капоту, правою частиною декоративної решітки радіатора та накладки переднього бамперу, в районі правої частини місця розташування реєстраційного номеру».

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи обставин і механізму ДТП №158 від 26.03.2018:

«У вказаній дорожній ситуації водій а.м. DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Проведеним дослідженням було встановлено, що водій автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Дослідженням було встановлено, що в діях водія автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 маються невідповідності вимогам п.12.1 ПДР України. Проведеним дослідженням було встановлено, що невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Проведеним дослідженням було встановлено, що водій автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди.

Проведеним дослідженням було встановлено, що технічна несправність ходової частини автомобіля DAEWOO-LANOS д.н. НОМЕР_1 не знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою».

Обставина, що пом`якшує покарання підсудної щире каяття.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченої вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи підсудній ОСОБА_5 вид та міру покарання, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його тяжкість, дані про особу підсудної, не судимої, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаялася у вчиненому, проте вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що відносно підсудної необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі в межах строку передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами так як відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 4842 ОСОБА_5 посвідчення водія не отримувала, а тому не має права керування транспортними засобами.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню повністю, на підставі положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, оскільки позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підтверджені матеріалами справи (наданими суду товарними чеками та довідкою Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні № 257 від 14.03.2018 року відповідно до якої потерпіла лікувалась амбулаторно з 09.11.2017 по 12.03.2018 в умовах міської поліклініки(щоденні перев`язки, прийом медикаментів).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на підсудну судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування експертиз.

Враховуючи те, що обвинуваченій по даній справі будь яких запобіжних заходів не обиралось а остання в свою чергу виконувала свої процесуальні обов`язки щодо явки до суду, то підстав для обрання таких заходів на даний час також немає.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування судових витрат з вартості проведених по справі експертиз 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 12449 грн. 12 коп. витрат на лікування та 20000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути на користь потерпілої 32449 (тридцять дві тисячі чотириста сорок дев`ять) грн. 12 коп.

Речовий доказ автомобіль «DAEWOO-LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 - повернути володільцю ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: