Справа № 344/8899/17
Провадження № 11-кп/4808/9/18
Категорія ч.1ст.121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

з середньою спеціальною освітою, неодруженого,

непрацюючого, українця, громадянина України,

раніше не судимого-

в с т а н о в и л а :

Вироком Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.1, 296 ч.1 КК України, та призначено покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вказано рахувати з 18 квітня 2017 року, з моменту затримання, з розрахунку, що відповідно до вимог ст.72 КК України, до набрання вироком законної сили, з урахуванням положень ст.5 КК України, один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

За вироком суду першої інстанції встановлено, що 17 квітня 2017 року близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 спільно із співмешканкою ОСОБА_11 сиділи за столиком у дворі будинку АДРЕСА_2 . В цей час неподалік від них, за іншим столиком перебували ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до раніше не знайомих ОСОБА_12 і ОСОБА_14 та з хуліганських спонукань, провокуючи конфлікт, безпричинно став чіплятись до ОСОБА_15 , у ході чого розпочав з ним сварку, голосно виражаючись - нецензурною лайкою. Під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись в публічному місці, з метою утвердження своєї зверхності над потерпілими, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, порушуючи спокій громадян, розпочав з потерпілим ОСОБА_12 бійку, під час якої став тягнути його за одяг та умисно наносити ОСОБА_12 удари руками по тулубу, завдаючи фізичного болю. Свої хуліганські дії ОСОБА_8 вчиняв близько 10 хвилин, після чого в конфлікт вмішались перехожі громадяни, які припинили протиправні дії ОСОБА_8 . Після вчинення злочину ОСОБА_8 покинув місце події та пішов в квартиру співмешканки ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 .

Крім того, 17 квітня 2017 року приблизно о 23 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі своєї співмешканки ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , після вчинення ним хуліганських дій, будучи розлюченим на потерпілого ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вирішив спричинити потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_8 взяв у квартирі в руку кухонний ніж, з яким направився в двір будинку. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до потерпілого та умисно наніс йому декілька ударів кухонним ножем в ділянку живота, грудну клітку, ліве плече та ліве стегно. Згідно висновку експерта №447 судово-медичної експертизи в потерпілого ОСОБА_12 було виявлено тілесні ушкодження вигляді проникаючої колото-різаної рани живота з пошкодження сигмовидної кишки, що викликало необхідність проведення операції - ушивання стінки сигмовидної кишки, яка відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент спричинення, а також непроникаючі колото-різані рани в ділянках грудної клітки, живота, лівого стегна, рани лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Після вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий на місці події працівниками поліції, а потерпілий ОСОБА_12 доставлений в Івано-Франківську ЦМКЛ.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник подали апеляційну скаргу, вважають що даний вирок Івано-Франківського міського суду прийнятий із неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Зазначає, що в оскарженому вироку судом першої інстанції перелічено ряд пом`якшуючих обставин, серед яких визначено щире каяття обвинуваченого, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди. А також при призначенні покарання враховано, те що обвинувачений негативно ставиться до вчиненого. Про те судом першої інстанції не в повній мірі враховано характеризуючи дані особи обвинуваченого та його стан здоров`я, а також склад сім`ї обвинуваченого. До моменту затримання, обвинувачений проживав із своєю громадянською дружиною, планує в майбутньому створення сім`ї та народження дітей.

Вказує, що є підстави при призначенні покарання ОСОБА_8 за вчинений злочин застосувати норми статті 69 КК України, чого судом першої інстанції не було зроблено при винесенні вироку.

Просить вирок Івано-Франківського міського суду від 14.05.2018 року щодо ОСОБА_8 змінити шляхом пом`якшення обраного покарання із застосування норм 69 КК України.

Прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважаю даний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року набрав чинності 21.06.2017 року, неправильним є посилання суду, що зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання до вступу вироку в законну силу, слід здійснювати за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.12.2015 року.

Просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 14.05.2018 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1ст.121, ч.1 ст.296 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_17 покарання за ч.1 ст.121 КК України позбавлення волі на строк п`ять років, за ч.1 ст.296 КК України арешт на строк п`ять місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 18.04.04.2017 по 21.06.2017 за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, просить відмовити в апеляційній скарзі прокурора.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження від прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги поданої ним на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про обвинувачення ОСОБА_8 в порядку ст. 403 КПК України, яку слід прийняти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, прокурора, який заперечив з приводу апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника які просили задовольнити вимоги їхньої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 296 ч.1 КК України ґрунтується на належно зібраних і досліджених по кримінальному провадженні достовірних доказах і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 що вирок суду першої інстанції прийнятий із неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого то вони не підлягають до задоволення з таких підстав.

На думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

При цьому, як вбачається з вироку, судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого а саме те, що він негативно ставиться до вчиненого, обставини що обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також пом`якшуючі обставини повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є необхідним, і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого та його захисника щодо застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки сукупність встановлених судом обставин, що пом`якшують покарання, з врахуванням особи винуватого не свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає правильним призначене покарання судом першої інстанції, тому покликання в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника щодо зміни вироку та призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України вважає безпідставним, направлене на уникнення відповідальності за фактично скоєне .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405,407, 418,419 КПК України , колегія суддів ,-

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3