Справа №359/5636/18
Провадження №1-в/359/339/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , представника відділу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брилівка Ставищенського району Київської області, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2017 року за ч.1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

18.07.2018 року фахівець Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 , відповідно до ст. 166 КВК України, звернувся до суду з поданням про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 порушує покладений судом на нього обов`язок, а саме 7 разів не з`явився на реєстрацію, не працевлаштувався.

У судовому засіданні представник відділу з питань пробації ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На реєстрацію не з`являвся, оскільки у нього скрутне матеріальне становище, не має коштів навіть на проїзд, а йти пішки дуже далеко. Зазначив, що повідомляв дільничого, що не може приїжджати до відділу пробації з указаних причин та просив дозволити йому з`являтися на реєстрацію по місцю проживання. Однак йому дільничий повідомив, що реєстрація можлива лише в Бориспільському МРВ з питань пробації. Просив не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, просив надати можливість відбути іспитовий строк, що йому залишився за вироком суду. Засуджений зобов`язувався виконувати покладені на нього судом обов`язки та з`являтися до відділу з питань пробації, а також буде намагатися працевлаштуватися або отримати статус безробітного.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Так, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Так, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом встановлено, що 22.03.2018 року в Бориспільському МРВ з питань пробації ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку з випробуванням, ознайомлений з обов`язками покладеними на нього судом та попереджений про наслідки їх невиконання. В цей день засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію - по першим та третім вівторкам кожного місяця. Відібрано підписку про недопущення порушення обов`язків суду та порушення громадського порядку.

03.04.2018 pоку та 17.04.2018 pоку, 15.05.2018 року засуджений не з`явився на реєстрацію до Бориспільського МРВ з питань пробації. Причину неявок не повідомив.

18.04.2018 року інспектором Бориспільського МРВ з питань пробації з ОСОБА_5 була проведена телефонна бесіда, в ході якої засуджений повідомив, що 03.04.2018 року та 17.04.2018 року не з`явився на реєстрацію, оскільки з 03.04.2018 року і по теперішній час перебуває на амбулаторному лікуванні в Гнідинській сільській амбулаторії. Приблизний термін лікування буде становити майже місяць і триватиме до 26.04.2018 року. Також додав, що зобов`язується надати підтверджуючі документи на лікування в найближчий день реєстрації.

18.04.2018 року за вих.3/1516 та 30.05.2018 року за вих.3/2045 до Гнідинської сільської амбулаторії були надіслані запити щодо факту звернення засудженого за медичною допомогою.

02.05.2018 року засуджений не з`явився до Бориспільського МРВ з питань пробації на реєстрацію, причини неявки не повідомив.

03.05.2018 року та 07.05.2018 року ОСОБА_5 за місцем проживання направлено виклики до Бориспільського МРВ з питань пробації у зв`язку з неявкою на реєстрацію.

15.05.2018 року засуджений не з`явився на до Бориспільського МРВ з питань пробації на реєстрацію, причини неявки не повідомив.

15.05.2018 року за вих. 3/1949 та 25.05.2018 року за вих. 3/2019до Бориспільського ВП надіслані запити щодо перевірки факту проживання засудженого за вказаною у вироку суду адресою.

25.05.2018 року за вих. 3/2020 голові Гнідинської сільської ради було надіслано запит щодо підтвердження чи спростування факту проживання засудженого за вказаною у вироку суду адресою.

30.05.2018 року за вих. 3/2044 до Бориспільської ЦРЛ надіслано запити, щодо факту звернення гр. ОСОБА_5 за медичною допомогою.

05.06.2018 року засуджений не з`явився до Бориспільського МРВ з питань пробації на реєстрацію, причини неявки не повідомив.

08.06.2018 року інспектором Бориспільського МРВ з питань пробації надійшли матеріали ДОП, згідно яких засуджений постійно мешкає за вищевказаною адресою. Йому відомо про те, що необхідно з`являтися до відділу на реєстрацію, але в нього немає грошей на дорогу. Також зобов`язався з`явитися 11.06.2018 року до відділу для надання більш детального пояснення у зв`язку з неявкою на реєстрації.

12.06.2018 року до Бориспільського МРВ з питань пробації надійшли матеріали ДОП, згідно яких засуджений постійно мешкає за вищевказаною адресою.

12.06.2018 року інспектором Бориспільського МРВ з питань пробації з гр. ОСОБА_5 була проведена телефонна бесіда. В ході бесіди, засудженому було нагадано, що 08.06.2018 р. з ним проводилася телефонна бесіда, та він був попереджений про наслідки ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом. Також йому було повторно роз`яснено положення ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КК України. ОСОБА_5 зобов`язався 11.06.2018 року прибути до відділу для надання пояснення. Засуджений на вказану дату до відділу не з`явився, причини неявки не повідомив.

19.06.2018 року засуджений не з`явився до Бориспільського МРВ з питань пробації на реєстрацію, причини неявки не повідомив.

За вих. 3/2144 від 14.06.2018 року до Бориспільської міськрайонної філії Київського центру зайнятості направлено запит, щодо з`ясування факту працевлаштування засудженого відповідно до покладеного на нього обов`язку суду.

Згідно відповіді Бориспільської міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості гр. ОСОБА_5 до служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не звертався, чим порушив умови відбування покарання з випробуванням.

17.07.2018 року фахівцем Бориспільського МРВ з питань пробації було проведено телефонну бесіду з завідуючим Гнідинської сільської медичної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини. В ході телефонної бесіди останній повідомив що ОСОБА_5 в період квітня місяця дійсно звертався за медичною допомогою, але на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебував.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Пунктом 10 ППВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за час іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягався.

Враховуючи, що місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено, ним не змінювалось, засуджений у судове засідання на виклик суду з`явився за приводом, повідомивши про причини своєї неявки до відділу з питань пробації, запевнив, що порушувати обов`язки покладені на нього судом більше не буде, суд вважає, що вчинені засудженим порушення щодо нез`явлення до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави, які б поза достатнім сумнівом вказували на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

Так, суд вважає, що відсутність коштів для здійснення обов`язків явки до органу пробації, є такою підставою, яка не є достатньою для скасування ОСОБА_5 іспитового строку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 отримав роз`яснення щодо обов`язку працевлаштування в Центру зайнятості, який теж розташований в м. Борисполі, та за наявності підстав отримання ним статусу безробітного, що теж надає йому право на отримання компенсаційних виплат протягом відповідного періоду.

Суд також враховує бажання ОСОБА_5 здійснювати реєстрацію в с. Гнідин за місцем знаходження дільничного відділку поліції, зважаючи на відсутність у нього коштів для поїздки в м. Бориспіль, про що він також повідомляв дільничного інспектора та інспекторів пробації, що підтвердив представник органу пробації в судовому засіданні.

Зважаючи на наведене, а також те, що інших дій чи бездіяльності засудженого, які б давали підстави для висновку про необхідність скасування ОСОБА_5 іспитового строку, не встановлено, на думку суду, у задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
У задоволенні подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області на протязі 7 днів через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду оголошено 21.09.2018 року.

Суддя: ОСОБА_1