Справа № 703/512/18
1-в/703/56/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та представника КЗ «ЧОПЛ» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла заяву головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , -

встановив:

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , посилаючись на те, що після проведеного лікування його психічний стан стабілізувався та на даний час він суспільної небезпеки не становить.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_7 знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні з суворим наглядом згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області 12 грудня 2011 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 5 квітня 2017 року ОСОБА_7 змінено примусове лікування у відділенні з суворим наглядом на примусове лікування у психіатричному відділенні зі посиленим наглядом. З жовтня 2017 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_7 змінені примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. За період тривалого лікування психічний стан у пацієнта поліпшився, впорядкувалася поведінка, вирівнявся та стабілізувався настрій та з`явилось критичне ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просила припинити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення заяви.

Вивчивши матеріали заяви з додатками, вислухавши думку прокурора, захисника та представника заявника суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2011 року до ОСОБА_7 внаслідок вчинення ним в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації його до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 5 квітня 2017 року ОСОБА_7 змінено примусове лікування у відділенні з суворим наглядом на примусове лікування у психіатричному відділенні із посиленим наглядом.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3 жовтня 2017 року ОСОБА_7 змінено примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом на примусове лікування у психіатричному відділенні зі звичайним наглядом.

Відповідно до положень ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Разом з тим, відповідно до положень ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовуються цей захід чи відбувається лікування.

Статтею 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 №1489-ІІІ передбачено, що припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за поданням представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів №12 від 28 лютого 2018 року заступника головного лікаря з медичних питань ОСОБА_8 , завідувача 8 відділенням ОСОБА_9 , лікаря-психіатра І категорії ОСОБА_10 після проведеного тривалого стаціонарного лікування психічний та емоційний стан пацієнта стабілізувався, з`явилося критичне ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, соціальної небезпеки він на теперішній час не становить, а тому примусові заходи медичного характеру можуть бути припинені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 №1489-ІІІ, ст. 95 КК України, ст.ст. 372, 395, 512, 514 КПК України, -

ухвалив:

Заяву головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи Апеляційним судом якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1