КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 30 жовтня 2018 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, в інтересах Комуністичної партії України на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року,

за участі: представників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , поновлено строк на подачу клопотання про арешт майна та накладено арешт на носії електронної інформації (комп`ютери), блоки живлення та клавіатуру, які вилучено в ході проведення обшуку 19 липня 2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, 7, а саме: моноблоки, серійні номери: CS01570403 (із блоком живлення та клавіатурою), C7C4362J32, VS80903136 (із блоком живлення); носії магнітного жорсткого диску, серійні номери: 4JTODX3E, W2AYTQTB, WMAYU8219842, S20BJ907136051, WCAJD1096359, S0ABJ1SLB01268, WCATR6994045, 9VMT7JNS, 7309EPRF, 72A806S2, HA1W8J0B, S08HJ14LB10980, HA1SRJVB, WMAET2212661; 17 дисків для лазерних систем зчитування, у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб вказаного майна.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з урахуванням того, що останнім доведено необхідність накладення арешту на майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди злочину та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожний окремо, в інтересах Комуністичної партії України подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Зокрема, апеляційні скарги мотивовані тим, що ухвала слідчого судді є безпідставною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та незаконною, внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, слідчий суддя у рішенні безпідставно вказав щодо наявності постанови про визнання речовими доказами вилучених під час обшуку носіїв електронної інформації (комп`ютери), блоків живлення та клавіатури, оскільки така постанова слідчим на надавалась. Крім того, слідчим незаконно визнано речовим доказом публікації розміщенні на веб ресурсі «kpu.ua», оскільки відповідно до чинного законодавства вказані публікації не можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, та відповідно до вимог ст. 89 КПК України, є недопустимим доказом. Захисники звертають увагу і на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року надано дозвіл лише на вилучення носіїв електронної інформації (комп`ютерів), а не жорстких дисків, які використовуються для доступу до адміністративної панелі керування доменним іменем «kpu.ua» та містять відомості (інформацію) щодо виготовлення, поширення, а також публічного використання символіки комуністичного тоталітарного режиму. Крім того, поза увагою слідчого судді залишилось те, що представники Комуністичної партії України мають процесуальний статус статус свідка, жодній особі не повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що відсутні підстави вважати, що особи, які користуються носіями електронної інформації (комп`ютерами), у разі їх повернення можуть здійснити їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату та знищення, з метою недопущення встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Також, на переконання адвокатів чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено поновлення строку на подачу клопотання про арешт майна, однак слідчий суддя поновив такий строк прокурору, без обґрунтування такого рішення.

Щодо строку апеляційного оскарження, то автори апеляційних скарг зазначають про отримання адвокатом ОСОБА_6 копії оскаржуваного рішення лише 17 вересня 2018 року, у зв`язку з чим просять поновити пропущений строк.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання було завчасно проінформовано Генеральну прокуратуру України, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, кожен з яких підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представників задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріалами провадження підтверджується, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність сторін, захисник ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами провадження і відповідно зі змістом оскаржуваної ухвали лише 17 вересня 2018 року, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження адвокатам необхідно поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 18 травня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000304, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-1 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи в порушення вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», з вересня 2015 року умисно виготовляють, поширюють та публічно використовують символіку комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, шляхом використання засобів масової інформації, що видаються у друкованих тиражах та публікують інформацію у всесвітній інформаційній системі загального доступу Інтеренет.
Так, на веб ресурсі з доменним іменем «kpu.ua», зареєстрованому у 2010 році ТОВ «Інтернет Інвест» (м. Київ, вул. Гайдара, 50-Б), який використовує ІР адресу НОМЕР_1 та послуги хостингу компанії «INVESTORS SELECT ADVISORS» (США Менефі) виявлено факти виготовлення, поширення комуністичної символіки та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму.
25 липня 2018 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, та просив поновити строк на звернення з клопотанням та задовольнити його, наклавши арешт на носії електронної інформації (комп`ютери), блоки живлення та клавіатуру, які вилучено в ході проведення обшуку 19 липня 2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, 7, а саме: моноблоки, серійні номери: CS01570403 (із блоком живлення та клавіатурою), C7C4362J32, VS80903136 (із блоком живлення); носії магнітного жорсткого диску, серійні номери: 4JTODX3E, W2AYTQTB, WMAYU8219842, S20BJ907136051, WCAJD1096359, S0ABJ1SLB01268, WCATR6994045, 9VMT7JNS, 7309EPRF, 72A806S2, HA1W8J0B, S08HJ14LB10980, HA1SRJVB, WMAET2212661; 17 дисків для лазерних систем зчитування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року зазначене клопотання прокурора задоволено.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Під час розгляду апеляційних скарг колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000304, про накладення арешту на вищевказане майно, як убачається з журналу судового засідання, слідчий суддя вивчивши клопотання прокурора та матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку щодо необхідності накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки виявлене та вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди злочину та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, слідчим суддею враховано і наявність постанови про визнання речовим доказом від 20 липня 2018 року.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що представники Комуністичної партії України мають процесуальний статус статус свідка, і жодній особі не повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи представників щодо вилучення без дозволу жорстких дисків, оскільки слідчим суддею надавався дозвіл лише на носії електронної інформації (комп`ютери), є безпідставними зважаючи на положення ч. 2 ст. 168 КПК України, відповідно до яких дозволяється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у слідчого судді були відсутні підстави, які б давали право задовольнити клопотання прокурора і поновити пропущений процесуальний строк, а також інші доводи апеляційних скарг, є не переконливими, оскільки не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 409 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи авторів апеляційних скарг стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційних скарг, колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навіть з урахуванням усіх викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокатам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , поновлено строк на подачу клопотання про арешт майна та накладено арешт на носії електронної інформації (комп`ютери), блоки живлення та клавіатуру, які вилучено в ході проведення обшуку 19 липня 2018 року, за адресою: м. Київ, вул. Гаврилишина Богдана, 7, залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, в інтересах Комуністичної партії України, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/681/2018 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1