Справа № 173/957/18
Номер провадження1-кп/173/159/2018
В И Р О К
іменем України

15 травня 2018 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000286 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравенське, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого в ТОВ «Союз ТЕРА» на посаді різноробочого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/185/13-ц від 11.02.2013 року та виконавчого листа, виданого на його підставі, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання їх сумісної малолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальшого настання, за період з 23 січня 2013 року по 01 березня 2018 призначені йому аліменти, згідно вищевказаного рішення суду за відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали його виконанню, не виплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав, про зміну місця свого працевлаштування державного виконавця не повідомляв, разом з тим, протягом вищевказаного періоду часу працював без оформлення трудових відносин, за що отримував заробітну плату, тим самим злісно ухилявся від виплати призначених йому судом аліментів.

У результаті вищевказаного тривалого ухилення від виконання покладених судом обов`язків з боку ОСОБА_4 , станом на 01 березня 2018 року по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утворилася заборгованість на загальну суму 51 968, 57 гривень, що сукупно складає суму таких виплат більш ніж як за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно аліментів на утримання свого неповнолітнього сина не виплачував, ніякої іншої матеріальної допомоги не надавав. У скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений не виплачував їй аліменти на утримання їх сина та не надавав ніякої іншої матеріальної допомоги.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в описовій частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфікували за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, раніше не судимий, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням сукупності пом`якшуючих обставин, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, судом не обговорювалось, оскільки згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2013 року обвинувачений вже зобов`язаний до сплати аліментів та виконавчий лист по примусовому стягненню аліментів на утримання дитини вже знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку

Головуючий ОСОБА_1