пр. № 1-кс/759/2738/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старшого лейтенанта ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені 27.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005193, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старший лейтенант ОСОБА_3 за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено згідно протоколу затримання особи, підозрюваній у вчиненні злочину від 27.06.2018 у ОСОБА_5 , а саме: -електричний тестер в паперовій Digital multimeter DT 838; -брелок у вигляді хрестика світло-білого кольору, вироблений з пластику, довжиною приблизно 7 см.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005193, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 26.06.2018 року, приблизно о 19 годині, з салону автомобіля «Москвич» д. н .з. НОМЕР_1 , припаркованного на не охоронюваній стоянці, біля буд. №36 по вул. Зодчих в м.Києві, таємно викрав чуже майно ( шляхом розбиття витровіка зі сторони водія даного автомобіля), яке належить ОСОБА_6 , завдавши майнову шкоду на загальну суму 1250 гривень.

При цьому, ОСОБА_5 знаходився на подвір`ї будинку №36 по вул. Зодчих в м. Києві де побачив автомобіль «Москвич» д. н .з. НОМЕР_1 і вирішив викрасти майно з даного автомобіля для подальшого продажу для власних потреб.

Після цього, ОСОБА_5 26.06.2018 року, приблизно о 19 годині, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до вищевказаного автомобіля «Москвич» д. н .з. НОМЕР_1 , за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, а саме- автомобільної свічки для запалення, розбив вітровик, що знаходився у передніх дверцятах зі сторони водія, та таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:

-автомагнітолу «Шатл сід 350», вартістю 1000 гривень;

-електричний тестер в паперовій Digital multimeter DT 838, вартістю 200 гривень;

-брелок у вигляді хрестика світло-білого кольору, вироблений з пластику, довжиною приблизно 7 см., вартістю 50 гривень, а всього майна на загальну суму 1250 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, однак через деякий час був затриманий працівниками поліції і частину викраденого майна було вилучено

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваній у вчиненні злочину від 27.06.2018 у ОСОБА_5 було виявлено та в подальшому вилучено:

-електричний тестер в паперовій Digital multimeter DT 838;

-брелок у вигляді хрестика світло-білого кольору, вироблений з пластику, довжиною приблизно 7 см.

Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та пояснив, що накладення арешту надасть можливість забезпечити належним чином досягнення позитивних результатів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві старшого лейтенанта ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені 27.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005193, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено згідно протоколу затримання особи, підозрюваній у вчиненні злочину від 27.06.2018 у ОСОБА_5 , а саме:

-електричний тестер в паперовій Digital multimeter DT 838;

-брелок у вигляді хрестика світло-білого кольору, вироблений з пластику, довжиною приблизно 7 см.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1