печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора прокуратури Київської області щодо нерозгляду клопотання,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Київської області, у порядку ст. 220 КПК України, на бездіяльність яка полягає у не розгляді клопотання.

У поданій скарзі ОСОБА_4 просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 02.05.2018 вих. № 02-05/2018/К1 в порядку ст. 220 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_4 зазначає, що нею подано клопотання до прокуратури Київської області про вчинення процесуальних дій у рамках кримінального провадження № 000089, яке залишено органом досудового розслідування без відповідного реагування.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Правилами кримінально процесуального закону визначено обов`язкову участь особи, що подала скаргу у розгляді скарги, разом з тим, ОСОБА_4 не з`явився у судове засідання, враховуючи те, що останній просить проводити розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення скарги заперечував, вказавши, що ним клопотання ОСОБА_4 направлено до СВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, а відтак вважає клопотання розглянутим.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася 02.05.2018 р. вх. № 795 до прокуратури Київської області з клопотанням від 02.05.2018 р. вих. № 02-05/2018/К1.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

При цьому, доводи прокурора у судовому засіданні щодо розгляду клопотання шляхом направлення його слідчому є безпідставними та необгрунтованим, оскільки клопотання не розглянуто у відповідності до вимог ст. 220 КПК України та прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво кримінального провадження № 000089.

Тому, вимоги визначені ч. 5 ст. 55 та ч. 2 ст. 220 КПК України дотриманні не були.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст.ст. 55, 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого розглянути заяву ОСОБА_4 подане в інтересах ОСОБА_5 , що подане 02.05.2018 до прокуратури Київської області, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

зобов`язати прокурора прокуратури Київської області , що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000089( об`єднане з 0000088) розглянути подане адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 клопотання в порядку та строки встановлені ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1