Справа № 600/515/18
Справа № 1-кп/600/43/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в в залі суду в смт. Козова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, учасника антитерористичної операції, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого, ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року, близько 17 години, ОСОБА_4 підійшов до під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, умисно таємно скоїв крадіжку велосипеда червоно-чорного кольру торгової марки "Titan" моделі "Infinity", вартістю 2321 грн. 47 коп., належного потерпілій ОСОБА_5 , який знаходився праворуч від входу у житловий будинок. Надалі ОСОБА_4 , з метою реалізації викраденого ним велосипеду, перекотив його в приміщення відділення № 13 мережі ломбардів "Комод", розташованого по АДРЕСА_2 , після чого, в результаті невдалої спроби його там реалізувати та отримати за це певні грошові кошти, залишив викрадений велосипед у приміщенні зазначеного ломбарду та пішов у невідомому напрямку. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 2321 грн. 47 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
21.06.2018 року в смт. Козова між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні показала, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
Також, судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілої, пояснення обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, являється учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_1 ), раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.
Виходячи із викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про примирення від 21.06.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 21.06.2018 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, у кримінальному провадженні № 0000085 за ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ, а саме: велосипед червоно-чорного кольору торгової марки «Titan» моделі «Infinity», що переданий на зберігання ОСОБА_5 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 572 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1