Справа № 159/625/17
п/с 1-кп/164/60/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання від 9 липня 2018 року прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002653 від 30 листопада 2017 року, та об?єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002849 від 25 грудня 2016 року, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України, на додатковий строк у 60 днів.

Клопотання надійшло до суду 9 липня 2018 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження - прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Маневицького районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002653 від 30 листопада 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та об?єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002849 від 25 грудня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України.

16 лютого 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України.

1 грудня 2017 року, 18 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

30листопада 2017 року ОСОБА_4 було затримано згідно ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 2 грудня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 січня 2018 року включно.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 26 березня 2018 року включно.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 21 березня 2018 рокуобвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 19 травня 2018 року включно.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 14 травня 2018 рокуобвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 липня 2018 року включно.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Дія попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 12 липня 2018 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 довела:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується представленими прокурором матеріалами кримінального провадження;

2) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що на час розгляду даного клопотання вказані ризики не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 від вартою;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам;

4) необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на додатковий термін у 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили відносно продовження строку тримання під вартою, просили застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою оцінено в сукупності наступні обставини:

1) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, санкціями статей яких передбачено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років;

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

3) ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , ніде не працює, неодружений, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, являється сиротою, не має постійного доходу, після повідомлення про підозру у вчиненні умисних тяжких злочинів та під час судового розгляду кримінального провадження знову вчинив умисний тяжкий злочин, під час зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неодноразово порушував умови вказаного запобіжного заходу, в зв?язку з чим до нього було застосовано більш суворий запобіжний захід.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК Українистрок дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, їх ступінь тяжкості та покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим у їх вчиненні, враховуючидані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , які викладені вище, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, йому інкримінується вчинення умисних тяжких злочинів, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити і продовжити строк тримання під вартою на додатковий термін у 60 днів,оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави судом враховується тяжкість злочинів, у яких обвинувачується обвинувачений ОСОБА_4 , його майновий стан, обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, заставу слід визначити у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105720 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою суд також бере до уваги вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим, оскільки застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків та запобігання ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст.ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 199, 314-315, 369, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК України, на 60 днів до 6вересня 2018 року включно.
Визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105720 (сто п?ять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк до 6 вересня 2018 року включно.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду ОСОБА_1