Справа № 309/1999/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.08.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2018 року, якою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 05 год. 13.07.2018 по 05 год. 10.09.2018.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2018 приблизно о 01 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись напроти будинку АДРЕСА_2 , під час бійки з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , удари ножем, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді різаної рани верхньої третини лівого стегна та ОСОБА_8 у вигляді колото-різаного поранення передньої пахової поверхні ділянки справа з пошкодженням артерії, внаслідок якого ОСОБА_8 помер в реанімаційному відділенні Хустської РЛ.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КК України, зокрема, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на учасників вчиненого ним кримінального правопорушення, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_9 та інших свідків, які ще не допитані у кримінальному провадженні. Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та звільнити його з-під варти. Вважає ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення є необгрунтованою, оскільки суперечить фактичним обставинам справи та не підтверджена жодними доказами, зокрема, в матеріалах кримінального провадження відсутня судово-медична експертиза, тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_6 і суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті потерпілого, і при цьому, слідчим та прокурором спотворена картина подій, які відбувались в день настання смерті потерпілого. Також зазначає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується у клопотанні, відсутні або мінімальні, оскільки: стан здоров`я підозрюваного та наявність в нього постійного місця проживання свідчать про відсутність ризику переховування від правосуддя; усі речові докази та документи по справі зібрані, а тому, відсутній ризик знищення підозрюваним доказів; жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків немає, так як він їх навіть не знає; конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 дає чіткі покази щодо події, які відбулась, погодився на проведення слідчого експерименту, проведено одночасний допит; ОСОБА_6 є не судимим, а злочин, у якому підозрюється не є продовжуваним, що свідчить про відсутність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали за поданням, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вчиненому за обставин, які встановлені матеріалами кримінального провадження, зокрема: даними рапорту оперативного чергово Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області; даними протоколу огляду місця події від 13.07.2018, відповідно до якого під час огляду ділянки дороги по вул. Центральній в с. Н. Селище, неподалік будинку 61, вилучено 4 змиви речовини бурого кольору, схожої на кров; даними протоколу затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , під час якого вилучено його особисті речі одяг, на якому наявні сліди бурого кольору, схожі на кров; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , який частково визнав свою вину у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких ОСОБА_6 намагався витягнути фото з автомобіля під вечір 12.072018 та бачив 13.07.2018 бійку між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_8 отримав поранення правої ноги; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 ..

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддя додержав вимоги ст.ст.177,178,183,194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.

З огляду на тяжкість та конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також впливу на учасників вчиненого ним кримінального правопорушення, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_9 та інших свідків, які ще не допитані у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, слідчий суддя мав достатні підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на переконання апеляційного суду, під час розгляду клопотання слідчим суддею дотримано процедуру обрання запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення є необгрунтованою, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та спростовуються матеріалами провадження.

Твердження сторони захисту про наявність в діях ОСОБА_6 ознак необхідної оборони не можуть бути взяті до уваги, оскільки на даний момент підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а питання щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак необхідної оборони може бути з`ясоване в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження шляхом на підставі доказів, зібраних відповідно до кримінального процесуального закону. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується у клопотанні, відсутні або мінімальні, а також посилання сторони захисту на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному даного виду запобіжного заходу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків і його належної поведінки, є непереконливими. Підстав для обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою суд не знаходить.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст.ст. 418-419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду від 14 липня 2018 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: