У Х В А Л А
Іменем України

01 жовтня 2018 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008288 від 27.09.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:
28.09.2018 року слідчий СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008288 від 27.09.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовано наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2018 о 16:35 в місті Києві на вул. Цветаєвої буд. № 8 працівниками поліції зупинений автомобіль «Ауді А-6» р.н.з. НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію та номер кузова якого мають ознаки підробки. (ЖЄО № 73302 від 27.09.2018)

27.09.2018 року, під час проведення слідчих дій, по вул. Цветаєвої 8 в м. Києві, вилучено автомобіль «Ауді А6» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення.

27.09.2018 року відповідні відомості були внесені до ЄРДР за реєстраційним №0008288.

27.09.2018 року автомобіль «Ауді А-6» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 "; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0008288 від 27.09.2018 року.

Власником вказаного автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа запалення, являється ОСОБА_5 , проживаючий у АДРЕСА_1 .

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження набору інструментів іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме - на автомобіль «Ауді А6» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: «/ НОМЕР_4 »; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення.
Вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію підпадають під ч. 2 ст. 167 КПК України і відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на нього може бути накладено арешт.

На підставі викладеного, з метою забезпечення встановлення істини, а також збереження вказаного речового доказу, слідчий просить суд накласти арешт на майно, а саме автомобіль «Ауді А-6» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 "; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0008288 від 27.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що автомобіль «Ауді А-6» р.н.з. НОМЕР_1 ,номер кузова: « НОМЕР_2 »; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення є речовим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вона є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб. Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008288 від 27.09.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно отримане в ході огляду місця події від 27.09.2018 року по матеріалам кримінального провадження №0008288 від 27.09.2018 р., а саме: автомобіль «Ауді А-6» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: « НОМЕР_2 "; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та ключ запалення - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: