Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/221/18
У Х В А Л А

15 травня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні від прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , при цьому прокурор посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні.
Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, стверджував, що ризики, передбачених статтею 177 КПК України не доведені, також зазначив, що прокурор не обґрунтував з яких підстав він клопоче застосувати тримання під вартою ОСОБА_7 в умовах ОСІ, разом з тим останній зараз тримається на гауптвахті та його підзахисного до теперішнього часу ще не направили на медичний огляд ВЛК, а якщо він буде триматися в установі ОСІ, то медичний огляд взагалі буде важко зробити, оскільки для огляду необхідне спеціальне військове конвоювання до військового шпиталю, що не в змозі зробити конвойна рота ОСІ, тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно його підзахисного більш м`яку міру запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього в умовах ОСІ та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду не відомі.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також клопотання та додатки до нього, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно встановленої практики ЄСПЛ щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні; щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК України необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним "автоматичне" продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому за відсутності відповідних клопотань сторін суд під час підготовчого судового засідання уповноважений поставити перед сторонами провадження питання щодо запобіжного заходу (для якого КПК передбачає обмежений строк дії), оскільки суд на цій стадії процесу відповідає за дотримання розумних строків розгляду.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;
- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;
- ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, а метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є також запобігання спробам переховуватися обвинуваченим від суду, оскільки останній після скоєння злочину зник та був затриманий через 6 годин, також може впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу (при цьому суд звертає увагу на позитивні характеристики, які були надані стороною захисту, як з місця проходження військової служби, попереднього місця роботи, так і з місця мешкання, згідно яких ОСОБА_7 характеризують як особу яка має багато друзів, користується повагою серед друзів та у колективі, має авторитет серед особового складу підрозділу) або вчинити інший злочин.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, які були надані стороною захисту, колегія суддів приймає до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 16.05.2018 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем мешкання, з боку сусідів, попереднього трудового колективу, народного депутата та безпосередньо за місцем проходження військової служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що він у судовому засіданні ще не був допитаний, його позиція щодо обставин справи суду не відома, а також з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинить інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду, впливати на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу та ще не були допитані судом.
Що стосується доводів прокурора про те, що необхідно змінити ОСОБА_7 місце тримання під вартою з гауптвахти на установу ОСІ, то клопотання в цієї частині не обґрунтовано та не вмотивоване, тому колегія судів не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора в цій частині.
Також суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки колегія суддів вважає, що тільки тримання під вартою на даний час може запобігти ризику переховуватись від суду, впливати на свідків або вчинить інше кримінальне правопорушення.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід, не відпали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 314-315, 371, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 15.05.2018 р. до 13.07.2018 року включно на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали складено 15 травня 2018 року в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.