Провадження № 1-кп/520/1106/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001222 від 10.04.2018р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гудевичеве Іванівського району Одеської області, українець, громадянин України, с середньою спеціальною освітою, працює водієм автотранспортних засобів групи мобільного реагування відділу охорони та безпеки в ТОВ «Венбест», підтримує фактичні шлюбні відносини з гр. ОСОБА_4 , має на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 27.09.2018 року.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за наступних обставин.

Так, 09.04.2018 о 03:07 год. ОСОБА_3 разом з охоронцями відділу охорони та безпеки товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест» Особа 3, матеріали щодо якої розглядаються судом в окремому провадженні (надалі Особа 3), Особа 1, матеріали щодо якої розглядаються судом в окремому провадженні (надалі Особа 1) та Особа 2, матеріали щодо якої розглядаються судом в окремому провадженні (надалі Особа 2), біля магазину «Чайка» за адресою: м. Одеса, вул. Золотий Берег,8, вступили в попередню злочинну змову, направлену на викрадення раніше незнайомого їм ОСОБА_6 з метою заподіяння йому фізичних страждань шляхом протиправного відкритого захоплення останнього та незаконного позбавлення ОСОБА_6 волі, а також протиправного переміщення в службовому автомобілі ТОВ «Венбест» марки «Renault» моделі «Logan» державний номерний знак (д.н.з.) НОМЕР_1 до Таїровського кладовища, розташованого за адресою: м.Одеса, Таїровське кладовище, 1, з заподіянням йому фізичних страждань шляхом спричинення сильного фізичного болю в результаті нанесення чисельних ударів в різні частини тіла ОСОБА_6 та зв`язування за спиною рук останнього.

Реалізуючи злочинну змову, Особа 1 наніс декілька ударів обома ногами в район колінних суглобів обох ніг ОСОБА_6 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден в ділянці правого колінного суглобу та 3 садни в ділянці лівого колінного суглобу. Від нанесених ударів ОСОБА_6 впав передньою частиною тулуба на землю, чим йому був спричинений фізичний біль, після чого ОСОБА_3 , Особа 3 разом з Особа 1 та Особа 2, продовжуючи реалізацію злочинної змови руками стягнули з ОСОБА_6 одягнену на ньому куртку, а потім ОСОБА_3 , Особа 3 і Особа 2 з метою подолання опору сіли на спину ОСОБА_6 , спричинивши йому фізичні страждання, а Особа 1 з силою зв`язав даною курткою руки ОСОБА_6 за спиною останнього, спричинивши йому фізичні страждання. Після цього, продовжуючи реалізацію злочинної змови, ОСОБА_3 , Особа 3 разом з Особа 1 та Особа 2 за пропозицією останнього схопили своїми руками за ноги ОСОБА_6 і приблизно 3 метри протягли лежачого на спині останнього проти його волі до вищевказаного автомобіля за ноги, спричинивши ОСОБА_6 фізичний біль. Потім, продовжуючи реалізацію злочинної змови, Особа 3 руками схопивши ОСОБА_6 під ліве плече і спину, Особа 2 руками схопивши ОСОБА_6 під праве плече, а ОСОБА_3 руками з силою штовхаючи ОСОБА_6 в спину, а Особа 1 руками схопивши за голову ОСОБА_6 та з силою нахиливши її, проти волі ОСОБА_6 помістили останнього в вищевказаний автомобіль на заднє сидіння, після чого, Особа 1 заблокував двері даного автомобіля, щоб ОСОБА_6 не зміг самовільно залишити цей автомобіль.

Потім, реалізуючи злочинну змову, ОСОБА_3 , Особа 3 разом з Особа 1 та Особа 2 в період часу приблизно з 03:15 год. до 04:00 год. 09.04.2018 на вищезазначеному автомобілі під управлінням Особа 1 від вищеназваного магазину попрямували в напрямку Таїровського кладовища в м. Одесі. На задньому сидінні цього автомобіля зі зв`язаними за спиною руками протиправно переміщували ОСОБА_6 , зліва від якого на задньому сидінні сидів Особа 3, а справа Особа 2, не дозволяючи ОСОБА_6 самовільно залишати цей автомобіль. При цьому Особа 3 своєю правою рукою, а Особа 2 своєю лівою рукою утримував голову ОСОБА_6 зігнутою до низу, щоб останній не бачив шлях слідування автомобіля, наносячи при цьому удари в область тулуба ОСОБА_6 - Особа 3 кулаком лівої руки, а Особа 2 кулаком правої руки, чим спричиняли йому фізичні страждання. В цей період часу ОСОБА_3 , реалізуючи злочинну змову, їхав за вищезазначеним автомобілем на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Logan» д.н.з. НОМЕР_2 , спостерігаючи за навколишньою обстановкою з метою надання фізичної допомоги Особа 3 разом з Особа 1 та Особа 2 по придушенню опору ОСОБА_6 протиправному переміщенню останнього.

Приблизно о 04:00 год. 04.09.2018 ОСОБА_3 , Особа 3, Особа 1 та Особа 2 з незаконно позбавленим волі ОСОБА_6 прибули на вищезазначених автомобілях до Таїровського кладовища, розташованого за адресою: м.Одеса, Таїровське кладовище, 1, де, Особа 2 руками з силою витягнув ОСОБА_6 за ноги з заднього сидіння автомобіля марки «Renault» моделі «Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого той впав сідницею на землю, отримавши від падіння легкі тілесні ушкодження у вигляді саден обох сідниць, і з метою завдання фізичних страждань протягнув декілька метрів за ноги лежачого на спині ОСОБА_6 по землі, спричинивши останньому фізичний біль. Після цього, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_3 наніс чисельні удари ногами в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців голови і крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, Особа 3 наніс декілька ударів в живіт та в ліве плече ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця живота та синця лівого плеча. Після цього, Особа 2 умисно наніс чисельні удари ногами по грудній клітці ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому десятого лівого ребра зі зміщенням кісткових уламків, заподіявши ОСОБА_6 фізичні страждання. Потім, будучи впевненими у тому, що ОСОБА_6 втратив свідомість, хоча останній насправді прикинувся, що її втратив, з метою припинення подальшого спричинення йому фізичних страждань, ОСОБА_3 , Особа 3, разом з Особа 1 та Особа 2 на вищевказаних автомобілях покинули місце скоєння кримінального правопорушення.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування були кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України за кваліфікуючими ознаками: викрадення людини і незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення, а також в судовому засіданні, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за цей злочин у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік.

Угодою також передбачений обов`язок ОСОБА_3 негайно відшкодувати ОСОБА_6 заподіяну злочином шкоду в сумі 40000 (Сорок тисяч) грн.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, оскільки санкції ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно обставин, які пом`якшують покарання, міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди, відшкодування шкоди тощо.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_6 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27.09.2018р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку лише з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1