В И Р О К спр.№2870/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И пр.№1кп/539/332/2018

08 жовтня 2018 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , предстника потерпілої сторони ОСОБА_4 ( довіреність від 08.10.2018 року), обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючий, освіта середня, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2018 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 прибув до занедбаного нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , та достовірно знаючи, що там маються металеві рельси, що слугують опорою перекриття поверхів, та маючи при собі знаряддя для різки по металу, вирішив викрасти одну із таких рельс.

Так, ОСОБА_7 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, в одній із кімнат приміщення за вказаною адресою, помітив рельсу вартістю 1 315 грн. належну Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради та почав демонтувати її шляхом розрізання, але свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна довести до кінця не зміг, так як помітив працівників ГРПП Лубенського ВП, та не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця втік з місця події.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, при цьому вказав, що 29 липня 2018 року дійсно вирішив вчинити крадіжку металевої рельси належної Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, однак свої злочинні дії не зміг довести до кінця, постільки помітив працівників Лубенського ВП та втік з місця вчинення злочину. Вважав, що приміщення нікому не належить, оскільки неодноразово бачив, як його розбирали інші особи, але розуміє, що те, що знаходиться у даному приміщенні йому не належить. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом було роз`яснено наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження як прокурору, так і представнику потерпілої сторони, так і обвинуваченому.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України правильно, як умисні протиправні дії, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та перебування на утриманні малолітньої дитини.
Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Також при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який характеризується позитивно. Згідно медичної довідки у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Суд вважає, що покарання за даний злочин має бути призначено у вигляді штрафу. Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено, що відповідає положенням ст. ст. 53, 61 КК України.
Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та положень ст. 96-1 та 96-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази: тупор з дерев`яною рукояткою, перчатки чорного кольору, саморобний ліхтарик, ключ на 19, домкрат чорного кольору, окуляри сонцезахисні, кувалду з дерев`яною рукояткою, домкрат чорного кольору, наплечну барсетку червоного кольору, зв`язку ключів з двома карабінами та чотирма ключами, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП у Полтавській області повернути власнику ОСОБА_5 , знявши арешт із вказаних предметів, які були накладені відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.08.2018 року. Металеву рельсу довжиною 5 метрів, яка знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП у Полтавській області, повернути розпоряднику майна Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради.

У відповідності до ст.96-1, 96-2 КК України, ст.100 КПК України застосувати спецконфіскацію до кисневого балону синього кольору, металевого лому, металевого предмету з гострою кінцівкою, шлангу для газового різака довжиною 15 метрів, газового балону червоного кольору, які знаходиться на зберіганні в у кімнаті зберігання речових доказів Лубенського ВП ГУНП у Полтавській області та конфіскувати їх в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1