11-кп/775/225/2018(м)
264/232/18

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвало Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суд першої інстанції посилається на те, що судом встановлено наявність обставин, що перешкоджають звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково, оскільки останній засуджений за злочин, вчинений у неповнолітньому віці, фактично відбув 1/3 частину призначеного йому судом покарання, проте своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, що унеможливлює його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 ..

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково. Вказує на те, що суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини, а також те, що обтяжуючих обставин не має.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менш половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2, суди повинні ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці, дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених.

Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_6 відбув більше 1/3 частини покарання, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, стягнень не має, до суспільно корисної праці не залучався, за період відбування покарання заохочень не має та в сукупності зазначені обставини ставлять під сумнів те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку і ставлення до праці. Пасивна форма поведінки, що складається лиш в утриманні від порушень правил внутрішнього розпорядку є нормою поведінки кожного засудженого і не заслуговують заохочень.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином врахував умови, передбачені ст. 81 КК України для такого звільнення та погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що за період часу відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: