09.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/5263/17
Єд.унік.№205/5263/17
Провадження №1кп/205/215/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000227 від 03 липня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше неодноразово засудженого:

- 24.02.1993 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.145 ч.1, 142 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 22.09.1998 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.206 ч.1, 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 22.09.1998 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.94 ч.2, 140, 43 КК України до 13 років 11 місяців позбавлення волі;

- 21.10.2002 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст.121 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі:

- 04.07.2018 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2- 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) та вчиняючи злочин повторно, 26 червня 2017 року, близько 12 години 10 хвилин, знаходився на залізничній станції Діївка, що розташована в адміністративно-територіальних межах Новокодацького району м. Дніпро, неподалік вул..Весняна, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшов до комори станції Діївка, де шляхом вільного доступу взяв однорейковий візок «Модерон», вартістю 5 259 грн. 22 коп., після чого попрямував в бік вул.Весняної, таким чином намагався викрасти зазначене майно, однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежать від його волі, оскільки був зупинений співробітниками воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

27 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником потерпілого Структурного підрозділу «Дніпровська дистанція колії» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», із власної ініціативи та домовленості, відповідно до положень ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинений злочин у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Вислухавши думку прокурора та представника потерпілого, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про примирення, суд приходить до висновку, що угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України, тобто у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілими, визначена у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 395 грн. 48 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,469,471,474-475 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 липня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та представником потерпілого Структурного підрозділу «Дніпровська дистанція колії» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у кримінальному провадженні №0000227.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2-185 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 липня 2017 року покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №14/12.1/708 від 10 липня 2017 року в розмірі 395 гривень 48 копійок.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1