Ухвала
Іменем України
12 вересня 2018 р.

м. Київ

справа № 331/1677/17

провадження № 51-7244ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілого порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 09 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку представник потерпілого повторно звернулася до суду касаційної інстанції з новою касаційною скаргою, проте приписів ст. 427 КПК України не дотрималася, допущених недоліків в повному обсязі не усунула. Так, зазначена у касаційній скарзі вимога про скасування вироку та ухвали й постановлення судом касаційної інстанції нового вироку, не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та суперечить положенням ч. 1 ст. 437 зазначеного Кодексу.

Крім того, ОСОБА_5 і у повторно поданій касаційній скарзі не зазначила у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на її думку, було допущено апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, відтак й немає обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути представнику потерпілого на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
Постановлене рішення не позбавляє ОСОБА_5 права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3