Справа № 642/2536/15к
Провадження № 1-кп/642/307/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.10.2008 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України в силу ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 04.07.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів;

- 15.04.2013 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 28.08.2015 з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання;

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289; ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Так, 09 березня 2017 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де біля 1-го під`їзду вказаного будинку був припаркований автомобіль ВАЗ 2106, 1992 року випуску, білого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане 10.06.2016 на ім`я ОСОБА_8 , що перебував у фактичному користуванні потерпілого ОСОБА_5 , який він залишив у вказаному місці о 19 год. 00 хвил. 08.03.2017. Після цього ОСОБА_7 за допомогою підбору ключа відчинив водійські двері вказаного автомобіля та за допомогою замикання дротів замка запалювання завів автомобіль та зник на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вищевказаним автомобілем на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 5763 від 21.04.2017 року на загальну суму 27229 грн. 06 коп.

Крім того, 31 березня 2017 року близько 03 годин ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, прибув до буд. АДРЕСА_3 , де біля 1-го під`їзду вказаного будинку був припаркований автомобіль ВАЗ 2102, 1974 року випуску, сірого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , вартістю відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 4882 від 06.04.2017 року 18340 грн. 00 коп., який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданому 26.05.2005 МРЕВ м. Мерефа, на ім`я ОСОБА_9 , що перебував у фактичному користуванні потерпілого ОСОБА_6 , який він залишив у вказаному місці о 17 год. 00 хв. 30.03.2017. Після цього ОСОБА_7 відчинив вказаний автомобіль та проштовхав близько 13 метрів.

В цей же день о 03.30 працівниками патрульної поліції м. Харкова, які проїжджали поруч, ОСОБА_7 був затриманий, внаслідок чого не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий під час скоєння злочину.

Крім того, 31 березня 2017 року близько 03 годин ОСОБА_7 , повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, прибув до буд. АДРЕСА_4 , де біля 1-го під`їзду вказаного будинку був припаркований автомобіль ВАЗ 2101, 1977 року випуску, зеленого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_5 , який зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 28.02.2001 МРЕВ м. Харкова на ім`я ОСОБА_10 , що перебував у фактичному користуванні потерпілого ОСОБА_11 , та був залишений останнім у вказаному місці о 20 год. 00 хв. 30.03.2017. Після цього ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою викрутки відчинив багажник вказаного автомобіля, після чого вийняв звідти бензобак вартістю відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 5553 від 12.04.2017 року 585 грн. 00 коп., в якому знаходився бензин марки А-92 в об`ємі 5 літрів, вартістю відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 5553 від 12.04.2017 року 119 грн. 75 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював. Пояснив, що вирішив вчинити крадіжку бензину та продати його. 31 березня 2017 року вночі він побачив, що біля будинку № 48 по вул. Волонтерській в м. Харкові припаркований автомобіль ВАЗ 2101 зеленого кольору. За допомогою викрутки він відчинив багажник вказаного автомобілю. Викруткою, що була у нього, він відкрутив болти, зняв бензобак, відчинив кришку. Оглянув бензобак та поклав біля автомобіля, після чого пішов з цього місця, біля сміттєвого баку шукав баклажку, щоб злити бензин. Повністю згоден з обвинуваченням в цій частині та правовою кваліфікацією його дій, ніяких заперечень не мав.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України визнав винуватим себе частково, вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185, а ні за ч.2 ст. 289 КК України, та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, а ні за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, посилаючись н те, що умислу заволодіти автомобілями він не мав, а мав намір вчинити крадіжку інструментів з автомобілів.

Щодо обставин подій пояснив таке. 8 березня 2018 року йому були терміново потрібні гроші, тому він вирішив вчинити крадіжку. З цією метою він ходив по району, де розташовані гаражі, однак нічого не знайшов, коли повертався, після півночі, біля будинку № 11 на пр. Слави побачив автомобіль ВАЗ 2106 або НОМЕР_7 бежевого кольору. Він вирішив його відчинити, щоб викрасти з автомобіля інструменти, зняти акумулятор. Спробував відкрити ручки двері, однак двері не відчинялись. Він за 10-15 хвилин сходив додому за місцем проживання матері, в сараї взяв викрутку, повернувся до автомобіля. Викрутку він засунув під скло та таким чином, приспустивши скло, відкрив вікно, а потім двері. Він обшукав салон автомобіля, зняв магнітофон, забрав ключі в бардачку, якісь папери побачив. Відчинив капот, побачив, що акумулятора не було. Він за допомогою викрутки, яку засунув між кришкою багажника, зірвав, відчинив багажник, де знайшов сумку, в яку поклав гайкові ключі. Потім він знову заліз в автомобіль, побачив підставку у заднього вікна, забрав колонки з підставкою. Він зняв задню полицю, з багажника забрав ключі, сумку і пішов. Автомобіль залишився з відкритим капотом, з відчиненими дверима, багажником, а він залишив місце події, прийшов додому. Потім він продав магнітофон за 200-250 грн. і дві колонки. Решта залишилась вдома, потім у нього працівниками поліції було вилучено ручка від ключа і 6 внутрішніх гайкових ключів 13, 14, 22 мм. Він вночі добирався з задньою панеллю в руках трамваєм додому, вже після 2 год. ночі. Потім працівники поліції вилучили у нього вдома задню панель з цього автомобіля. Також працівники поліції виявили скло з вказаного автомобіля на вул. Валдайській, а він проживав на вул. Редіна, в метрах 200 від його місця проживання. До цього скла він не має відношення. Вказаний автомобіль він не уганяв. Він вважає, що той факт, що саме з цього автомобіля він вчинив крадіжку, після чого в цю ж ніч автомобіль хтось угнав, є збігом обставин, а лобове скло від автомобіля знайдено працівниками поліції не за місцем його проживання, тому він вважє, що його вина не доведена.

Крім того, зазначив, що 31 березня 2018 року вночі, перебуваючи біля будинку 50 по вул. Волонтерській в м. Харкові, він побачив автомобіль ВАЗ 2102, підійшов, поклацав за ручку замок двері водія, двері були відчинені. Він заліз в автомобіль та став обшукувати салон. Автомобіль був в 5 метрах від бака зі сміттям. Автомобіль стояв на схилі, тому міг самостійно рушити з місця та прокотитись деяку відстань, він його не пересував. Він зняв магнітофон в автомобілі, знайшов пакет, куди поклав магнітофон та ключі. Пакет поклав під автомобіль. Зняв кришку з бензобака, спробував відчинити багажник, однак не зміг. Він відчинив капот, побачив акумулятор, хотів його зняти, вирвав провід, одну клему зняв, другу зняти не зміг,тому акумулятор зняти не вдалось. Він пішов шукати баклажку, щоб злити бензин. Відійшовши до під їзда, побачив працівників поліції, які запитали, його що сталось, та він пояснив, що побачив відчинений автомобіль та хотів злити бензин. Він не казав, що хотів угнати автомобіль. Під час виявлення його на місті працівниками поліції він був у брудному одязі, оскільки лазив в автомобілі, був в маслі. Приїхала оперативна група. Він розповів про крадіжку бензобаку та про білий автомобіль, а потім показав вдома крадене. Працівники поліції провели обшук. Знайшли на вулиці лобове скло, та оформили це слідчим експериментом.

Крім того, послався на те, що він взагалі не вміє керувати автомобілем, та не має прав водія, не має навичок завести двигун.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 , визнав частково, в розмірі вартості викраденого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, за епізодом крадіжки 31.03.2018 із автомобіля ВАЗ 2101, 1977 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_5 , майна, належного потерпілому ОСОБА_11 , визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись в цій частині допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченого підтвердилась повністю у судовому засіданні наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні:

За епізодом незаконного заволодіння автомобілем, належним ОСОБА_5 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив в судовому засіданні, що 8 березня 2017 року він залишив свій автомобіль ВАЗ 2106, держ. номер НОМЕР_8 , біля будинку №11 по пр. Слави, навпроти вікон квартири, де проживав, біля стовпа. Автомобіль він зачинив, витяг акумулятор, щоб не вкрали. О 19 год. він бачив автомобіль на місті. В ніч з 8 на 9 березня 2017 року він проснувся о 3 год. 40 хвилин, та побачив у вікно, що його автомобіля на місті не було. Він вийшов, ніде не побачив автомобіля, викликав поліцію. Потім при проведення впізнання він впізнав ключі від автомобіля - головковий та кутовий, а також лобове скло з синьою смугою. Вказане скло він сам міняв два роки тому, а ключем, який у нього було викрадено, він міняв шарові опори. Автомобіль не знайдено, йому нічого не повернуто. Також зазначив, що нелогічними є пояснення обвинуваченого. Якщо він хотів вкрасти майно з автомобіля, а не автомобіль, то міг взяти два нових колеса в зборі, які були в автомобілі, ,а не магнітолу та задню панель, які цінності особливої не мають. Зі слів ОСОБА_7 він взяв сумку з багажника, куди все поклав, а ця сумка та ключі лежали під колесами саме на дні багажнику, під різним мотлохом, тому він не міг не бачити коліс, цінність яких була значно вищою.

- заявою ОСОБА_5 від 09.03.2017 , поданоюна адрес Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, в якій він повідомив про те, що з 19 год 03.03.2017 по 04 год. 09.03.2017 по пр. Слави, 11 невідомі особи заволоділи його автомобілем ВАЗ 2106, держ. номерний знак НОМЕР_1 білого кольору, який він залишив біля будинку без акумулятора (а.с.112);
- протоколом огляду місця події від 9 березня 2017 року з 05 год. 27 хвил. До 05 год. 47 хвил. ділянки місцевості по пр. Слави, 11 у м.Харкові, де, зі слів потерпілого, автомобіль стояв на узбіччі, біля сходинок виявлено сліди двох протекторів, та фототаблицею до протоколу (а.с.113-116);
-висновком судової автотоварознавчої експертизи №5763 від 21.04.2017, проведеного ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, з якого вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21063, 1992 року випуску, держ. номерний знак НОМЕР_1 на момент подій становить 27 229, 06 грн. (а.с.119-120);
-протоколом слідчого експерименту від 20.04.2017, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_7 , в ході якого він показав місце та детально розповів, як 9 березня 2017 року о 0 год. 30 хвил поблизу будинку №11 по пр. Слави він угнав автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору, а саме шляхом підбору ключів відкрив двері водія, сів в автомобіль, вирвав дроти замка запалення, завів автомобіль та доїхав на ньому додому, де поставив у дворі по АДРЕСА_1 . На наступний день розібрав автомобіль, та протягом п`яти днів здав його по частинам на прийомку метала, за що виручив 3 500 грн. Скло з автомобіля розбив на дрібні частини та викинув на сміття, лобове скло викинув неподалік від свого будинку біля закинутого будинку, решта металевих частин спалив на городі. Він показав, де знаходяться вказані предмети, добровільно видав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 задню полицю для динаміків від автомобілю ВАЗ 2106 та ключ з п`ятьма насадками, показав місце, де викинув лобове скло та шини від цього автомобіля.(а.с.146-155)
-протоколом огляду у приміщенні кабінету слідчого у присутності потерпілого ОСОБА_5 вітрового скла від автомобілю ВАЗ з численними пошкодженнями; задньої панелі для акустичної системи з автомобілю ВАЗ, металевого ключа з насадками з маркуванням 13 мм, 14 мм, 24 мм та двома насадками без маркування, який вказані предмети впізнав як належні йому, за характерними зовнішніми ознаками, (а.с.117);
-заявою ОСОБА_7 на адресу слідчого, в якій він зазначив, що добровільно видав співробітникам поліції дві викрутки, три ключа, дві рукавички, інструмент для регулювання клапанів, Вказане свідчить про наявність у нього інструменту для проникнення в автомобіль (а.с.145);
-постановою про визнання речовими доказами двох викруток, зв`язки з 3-х автомобільних ключів, пристрою для регулювання клапанів, вилучених у ОСОБА_7 , розбитого лобового скла до автомобіля ВАЗ-2106; задньої полиці для динаміків; металевого ключа з 5 насадками (а.с.156-157).

За епізодом замаху на незаконне заволодіння автомобілем, належним ОСОБА_6 :

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив в судовому засіданні, що 30 березня 2017 року він залишив свій автомобіль ВАЗ-2102, номер НОМЕР_9 , на тротуарі біля будинку №50 по вул. Соціалістичній (Волонтерській), поставив поперек, з вікна його бачив десь о 17 год. 31 березня 2017 року йому зателефонувала сусідка та охоронник в під`їзді та його повідомили, що його автомобіль стоїть на дорозі. Він вийшов та побачив, що його автомобіль припаркований на дорозі, в 15 метрах від місця, де він його напередодні залишив. Двері автомобіля були відчинені, в автомобілі все перевернуто. Бак був відчинений, кришку від бака він знайшов на землі. У нього є така секретка, яку знає тільки він, щоб завести автомобіль. Він придумав таку перешкоду для запобігання крадіжки бензину. Крім того, він кожен вечір зливав бензин. Завести двигун автомобіля було важко, якщо не знати секрет, який він використав, хоч той, хто має навички, може здогадатись, як завести автомобіль, уважно подивившись на бензобак. Самостійно автомобіль відкотитись з місця паркування не міг, оскільки був поставлений на задню передачу. Це неможливо, щоб автомобіль самостійно виїхав з тротуару, де стояв поперек, на дорогу, та став вдовж. Його повідомили працівники поліції, що злочинець знімав акумулятор, та хотів з його допомогою другий автомобіль завести, а потім і його автомобіль угнати. В автомобілі було все було перевернуто, від`єднано. Бензин був на місті.

- заявою ОСОБА_6 від 31.03.2017 року, поданою на адресу Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, в якій він повідомив про те, що в ніч з 30 на 31 березня 2017 року невідома особа намагалась угнати його автомобіль ВАЗ-2102, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився біля будинку № 50 по вул. Соціалістичній (а.с.122);
- протоколом огляду місця події від 31 березня 2017 року з 04 год. 40 хвил. до 05 год. 00 хвил. ділянки місцевості по вул. Волонтерській (колишня Соціалістична), 50 у м.Харкові, де розташований автомобіль, ВАЗ-2102, д.н.з. НОМЕР_3 сіро-білого кольору, двері якого відчинені, відкрита кришка капоту, клеми від акумулятора від`єднано, ручка акумулятора піднята догори. Внутрішній порядок автомобіля порушено. Кришка бензобаку відкрита. Біля вказаного автомобіля лежить бензобак, який було вилучено. На центрі панелі приборів є місце для автомагнітоли, яка відсутня, з місця для автомагнітоли стирчать кабелі Шухляда «бардачок» на момент огляду відкрита. На передньому пасажирському сидінні знаходяться касети для автомагнітоли та особисті документи потерпілого. Потерпілий вказав, де був припаркований його автомобіль, та фототаблицею до протоколу. Виявлено сліди шин (а.с.123- 131);
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-2102, д.н.з. НОМЕР_10 від 06.05.2005 р., виданого ОСОБА_9 , а також копією нотаріально посвідченої довіреності останнього від 22.08.2016 на право повного володіння, розпорядження та користування вказаним автомобілем, виданої на 76 років ОСОБА_6 (а.с.132-133);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2017 з участю потерпілого ОСОБА_6 який на місті по вул. Волонтерській, 50 у м.Харкові показав, де залишив біля під`їзду свій автомобіль, який був розташований лицьовою стороною в бік вул. Холодногірської, відстань від виступу будинку до переднього лівого колеса становить 6, 5 метрів, від кінця будинку до заднього лівого колеса 11 метрів, після чого потерплий вказав місце виявлення автомобіля, а саме 13 метрів від під`їзду вказаного будинку та 9 метрів від попереднього місця розташування у бік вул. Холодногірської у м.Харкові, також передньою частиною в бік вказаної вулиці, та фототаблицею до протоколу (а.с.134-144);
-висновком судової автотоварознавчої експертизи №4882 від 06.04.2017, проведеного ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, з якого вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2102, д.н.з. НОМЕР_3 , 1974 року випуску, на 31.03.2017 становить 18340, 00 грн. (а.с.119-120);
-заявою ОСОБА_7 на адресу слідчого, в якій він зазначив, що добровільно видав співробітникам поліції дві викрутки, три ключа, дві рукавички, інструмент для регулювання клапанів, якими він користувався коли уганяв автомобіль ВАЗ 2102 сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.145);
-протоколом слідчого експерименту від 20.04.2017, проведеного з участю підозрюваного ОСОБА_7 , в ході якого він показав місце, де був припаркований біля бордюру автомобіль ВАЗ 2102 сірого кольору, який він мав намір угнати, щоб доїхати додому, він відчинив двері, побачив, що акумулятор на місті, без одної клеми, намагався поставити клему, коли він почав її одягати, зработав стартер, він знову зняв клему та вирішив відкотити автомобіль далі від будинку, щоб не було чутно, як він його заводить. Він відкотив автомобіль на 10-15 метрів та сів за кермо, намагався вставити ключі він аналогічного автомобіля в замок запалення та завести його, однак ключ погнувся. Потім дістав з рюкзака викрутку та спробував завести автомобіль за її допомогою, однак вона не завелась, тому він вирішив, що немає бензину. Неподалік він побачив автомобіль ВАЗ 2101 зеленого кольору. Він детально розповів як відчинив багажник викруткою, щоб зліти бензин в автомобіль ВАЗ 2102. Витяг бензобак, зачинив багажник пішов до автомобіля ВАЗ 2102. Бензобак оставив біля автомобіля та палив цигарку, однак під`їхали працівники поліції, яким він все щиросердно розповів;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , інспектора патрульної поліції, який пояснив в судовому засіданні, що в ніч з 30 на 31 березня 2017 року під час патрулювання до його екіпажу надійшов виклик про те, що невідома особа біля автомобіля щось робить біля будинку №7 по вул. Чередниченківській у м.Харкові. По прибутті на вказане місце він побачив, що біля дороги стояв автомобіль ВАЗ 2102 світлого кольору, поруч з ним, на відстані не більше п`яти метрів стояв бензобак, а рядом- раніше невідомий ОСОБА_13 . Останній був у брудному одязі, у нього був пакет з інструментами з викрутками та іншим інструментом, та він пояснив, що це його інструменти. Також була витягнута магнітола з автомобіля ВАЗ 2102. ОСОБА_13 пояснив, що хотів завести автомобіль ВАЗ 2102 та угнати його, однак не вийшло, оскільки не було бензину, тому він зняв бензобак з іншого автомобіля. Всі двері автомобіля ВАЗ 2102 були відкриті. Неподалік, метрах в 10, стояв автомобіль ВАЗ 2101 зеленого кольору, з якого ОСОБА_13 і зняв цей бензобак. Автомобіль ВАЗ 2102 стояв на дорозі, розташований передньою частиною в бік вул. Холодногірської. Автомобіль стояв ближче до середини дороги, однак таким чином автомобілі не припарковують, було враження, що автомобіль прокотили до цього міста, де він стояв.

-постановою про визнання речовими доказами бензобаку з бензином з автомобіля ВАЗ 2101, автомобіля ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_3 , двох викруток, зв`язки з 3-хавтомобльних ключів, пристрою для регулювання клапанів; розбитого лобового скла до автомобіля ВАЗ-2106; задньої полиці для динаміків; металевого ключа з 5 насадками (а.с.156-157).
Аналізуючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, не викликають у суду сумнівів, та повністю викривають обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів, а доводи сторони захисту про недоведеність його вини суперечать дослідженим доказам та є неспроможними.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не заволодів автомобілем ВАЗ 2106, належним ОСОБА_14 , а лише вчинив крадіжку з вказаного автомобіля, та не мав наміру заволодіти автомобілем ВАЗ 2102, належним ОСОБА_6 , повністю спростовуються наведеними доказами. Зокрема, наведеними поясненнями потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого в тій частині, що він серед ночі ніс, а потім перевозив на трамваї полицю від цього автомобіля, яка має значні розміри (а.с.152).
Слушними є доводи потерпілого ОСОБА_14 про нелогічність пояснень ОСОБА_7 в тій частині, що він викрав майно, яке не мало значної вартості, та яке виявлено та вилучено за його місцем проживання, при цьому залишивши в автомобілі майно, яке мало значно вищу вартість, зокрема, колеса.

З протоколу слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_7 детально розповів про обставини події, показав, де розташований пункт прийомки металу, за магазином «Ірина», з написом «Адміністратор Ваня», детально описав цей пункт хлопця, що приймав у нього металеві частини від автомобіля. Показав місце, де все скло з автомобіля побив на дрібні частини, викинув в сміття, лобове скло викинув неподалік від свого двору біля закинутого будинку, а решта металевих частин спалив у себе на городі. Пояснив, що вдома у нього залишилась задня полка від автомобіля, куди ставляться динаміки, ключ з головками та насос. Він показав місця, про які розповів, вказав, де знаходяться предмети, які залишились від автомобілю ВАЗ 2106, та знаходячись по вул. Редіна, 37 добровільно видав задню полицю для динаміків від цього автомобілю та ключ з насадками, після чого показав місце, де викинув лобове скло від цього автомобіля та шини. Вказані предмети в ході слідчого експерименту було вилучено.

Факт виявлення лобового скла від автомобіля ВАЗ 2106 недалеко від місця проживання ОСОБА_7 , за його вказівкою, також свідчить на користь обвинувачення.

Посилання на те, що автомобіль ВАЗ 2106угнати було неможливо, оскільки зі слів потерпілого цей автомобіль був без акумулятора, суд до уваги не приймає, оскільки достовірно встановлено,що цей автомобіль було угнано з місця, де його залишив ОСОБА_5 .

Розташування автомобілів ВАЗ 2101 та НОМЕР_11 , зафіксоване в протоколу огляді, переміщення останнього автомобіля з тротуару, розташування його в напрямку вул. Холодногірської на дорозі, свідчить про замах ОСОБА_7 на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 2102, однак він не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції на місті злочину.

Його доводи про те, що автомобіль ВАЗ 2102 сам відкотився, суд оцінює критично, оскільки повністю змінено розташування автомобілю після того, як його залишив потерпілий. Посилання ОСОБА_7 на те, що він не зміг би його завести, не спростовують доводів обвинувачення, оскільки він був виявлений на місті працівниками поліції саме в той час, коли намагався вчинити необхідні дії для здійснення свого наміру. При цьому судом встановлено, що необхідні навички для цього він мав.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не мав наміру заволодіти автомобілями, оскільки взагалі не вміє керувати автомобілем, спростовані в судовому засіданні наданим прокурором вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 14 жовтня 2008 року, яким ОСОБА_7 в групі з іншими особами засуджений за вчинення ряду злочинів, у тому числі і за ч.2 ст. 289 КК України.
Згідно вказаного вироку, він протягом квітня- травня 2008 року незаконно заволодів автомобілями «Москвіч-412», ВАЗ-21011, ВАЗ-2101, ВАЗ-2106. При цьому він викруткою, що мав при собі, зламував замок, після чого відкривав двері водія, від`єднував дроти запалювання від замка запалювання, з`єднував їх в відомому йому порядку, таким чином заводив автомобіль, після чого, керуючи автомобілями, залишав місце події.
Відповідно до положень ч.3 ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, щодо певної звички або звичайної ділової практики обвинуваченого є допустимими для доведення того, що певне кримінальне правопорушення узгоджувалося із цією його звичкою.
Виходячи з наведених положень, суд вважає наданий вирок належним та допустимим доказом у даному кримінальному проваджені, що доводить навички ОСОБА_7 щодо заведення двигуна автомобілів вказаних моделей та керування такими автомобілями, та спростовує доводи обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на те, що за відсутності очевидців угону автомобіля ВАЗ 2106, та його спроби угнати автомобіль ВАЗ 2102 його вина не доведена, є хибними, оскільки сукупність наведених доказів дає суду підстави для висновку, що саме ОСОБА_7 незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2106, та вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 2102.

Надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Суд приходить до висновку, що заперечуючи свою участь у вчиненні злочинів за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 має намір ухилитись від відповідальності за більш тяжкі кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 9 березня 2017 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно; 31 березня 2017 року він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, тобто закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_6 , вчинений повторно; 31 березня 2017 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_11 , вчинене повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий, у тому числі за аналогічні злочини. Наявні дані щодо його захворювання на гепатит «С».

Згідно досудової доповіді, складеної Основ`янським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 26.06.2017, враховуючи інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_7 , історію його правопорушень, висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що він становить небезпеку для суспільства, тому потребує реального покарання у виді позбавлення або обмеження волі.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він має дитину, не підтверджено належними доказами.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, відсутні. Обставин, які обтяжують його покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд не вбачає щирого каяття у обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки щире каяття передбачає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини у повному обсязі і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, а обвинувачений визнав вину частково, його каяття є формальним, в повній мірі він не усвідомив скоєне.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ст. 289 КК України є тяжким, ч.2 ст. 185 КК України середньої тяжкості.

При обранні покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України суд враховує положення ч.3 ст. 68 КК України.

Суд також враховує вищенаведені дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, кількість кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, суму заподіяної шкоди.

Враховуючи, що злочин вчинено з корисливих мотивів, суд застосовує додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, як передбачено санкцією ч.2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30 000 грн. вартості автомобіля, та моральної шкоди розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди він послався на те, що автомобіль залишився йому на пам`ять від померлого батька, тому він зазнав душевних страждань через те, що його було викрадено. Крім того, змінився уклад його життя, оскільки він позбавлений можливості користуватися автомобілем.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , який незаконно заволодів автомобілем потерпілого ОСОБА_5 , останньому заподіяна матеріальна шкода, розмір якої суд визначає згідно з наведеним висновком експертизи, у розмірі 27 229, 06 грн., та вказані сума згідно зі ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_7 , тому в цій частині цивільний позов на суму 30 000 грн. суд задовольняє частково.

Суд також вважає доведеним, що потерпілий ОСОБА_5 у зв`язку з незаконним заволодінням обвинуваченим його автомобілем, 1992 року випуску, зазнав душевних страждань, нервового стресу, оскільки вказаний автомобіль належав його батьку, та залишився йому на пам`ять після його смерті, отже, мав не лише матеріальну цінність. З огляду на зазначене, знищення автомобіля ОСОБА_7 завдало значних страждань потерпілому. Крім того, порушився звичайний уклад життя ОСОБА_14 у зв`язку з тим, що він позбавлений можливості користуватись автомобілем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з ОСОБА_7 у відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_5 слід стягнути 15 000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості, в інший частині позовні вимоги не доведені.

Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Ленського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року на тимчасово вилучене майно: пошкоджене лобове скло з автомобілю ВАЗ 2106, задню полицю для динаміків з автомобілю ВАЗ 2106, металевий ключ з п`ятьома насадками, слід скасувати.

Процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи № 5763 від 21.04.2017 року в сумі 1458 грн.; судової автотоварознавчої експертизи № 4882 від 06.04.2017 року в сумі 990 грн. 00 коп.; судової автотоварознавчої експертизи № 5553 від 12.04.2017 року в сумі 198 грн. 00 коп., а всього в сумі 2 646, 00 грн. в сумі слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності;

- за ч.2 ст. 289 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на 5 років 6 місяців (п`ять років шість місяців), з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Строк покарання відраховувати ОСОБА_7 з 31 березня 2017 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 31 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі, а з 21 червня 2017 року згідно із редакцію Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання законної сили вироком залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній «Харківська установа виконання покарань (№27).

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 27 229, 06 грн., у відшкодування моральної шкоди 15 000 грн., а всього стягнути 42 229 грн. 06 коп.

В інший частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2 646 грн. 00 коп.

Речові докази, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за квитанцією №1544 від 25.04.2017, а саме: дві викрутки з синьою та рожевою ручкою, зв`язку з 3-х автомобільних ключів, розбите лобове скло до автомобіля ВАЗ-2106 знищити; задню полицю для динаміків чорного кольору; металевий ключ з п`ятьома насадками повернути потерпілому ОСОБА_5 ; бензобак з бензином до автомобіля ВАЗ 2101, переданий на зберігання потерплому ОСОБА_15 , залишити у його розпорядженні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року на тимчасово вилучене майно: пошкоджене лобове скло з автомобілю ВАЗ 2106, задню полицю для динаміків з автомобілю ВАЗ 2106, металевий ключ з 5 насадками - скасувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та направити потерпілим.

Суддя - ОСОБА_1