ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/0430/66/18 Справа № 210/4235/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
скаржника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
третьої особи, інтересів якої стосується
арешт майна ОСОБА_7
слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000145,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000145 від 21.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.289 КК України, та накладено арешт на тимчасово вилучене з приміщення гаражу майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: катер в металевому корпусі (без мотору та зазначення моделі), довжиною: 4,85 м, шириною 1,7 м, який пофарбований зеленою фарбою, яка частково відшарувалась, на лівій бічній поверхні якого наклейка «РИБООХОРОНА» та два металевих весла. В іншій частині клопотання слідчого відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, та беручи до уваги те, що дане майно є предметом даного кримінального правопорушення, а також є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що не погоджується з доводами слідчого та прокурора, щодо арешту лафету у металевому корпусі, обладнаного двома колесами, який також був виявлений та вилучений під час огляду 07.09.2018 року, оскільки вказане майно не є предметом даного кримінального правопорушення та жодних підтверджуючих документів стосовно того, що вказане майно було викрадено з території ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство», а також те, що відповідний лафет перебуває на балансі вказаного товариства або є власністю ОСОБА_5 , немає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 07.09.2018 року з гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_5 зазначає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна не взяв до уваги, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків не визначено, та цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 звертає увагу, що в нього за місцем проживання проводився обшук однак до теперішнього часу у даному кримінальному провадженні його жодного разу не допитано.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що СВ Криворізького РВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування № 0000145 від 21.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів, під час досудового розслідування встановлено, що 21.07.2018 року до Криворізької місцевої прокуратури №2 з письмовою заявою звернулась ОСОБА_11 щодо незаконних дій колишнього працівника, який протягом липня 2018 року таємно заволодів майном, що належить ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство», що знаходиться в Криворізькому районі, с. Кудашівка, вул. Правобережна сторона, 27, а саме автомобілями «Ніва», «Мітсубісі Паджеро».
В ході проведення досудового розслідування та оперативно - розшукових заходів отримано інформацію щодо місцезнаходження вкраденого з території ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство» катеру «Прогрес-4» за місцем мешкання колишнього працівника ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство» рибака- ОСОБА_7 .
Так, 07.09.2018 року в результаті виникнення обставин невідкладної необхідності, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, в період часу з 10.43 годин до 11.10 годин, працівниками поліції до постановлення ухвали слідчого судді за письмовим дозволом ОСОБА_7 проведено огляд предметів, які знаходились приміщенні гаражу, яке розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення огляду ст. слідчим Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 виявлено та вилучено наступне: 1) катер в металевому корпусі (без мотору та зазначення моделі), довжиною: 4,85 м, шириною 1,7 м, який пофарбований зеленою фарбою, яка частково відшарувалась, на лівій бічній поверхні якого наклейка «РИБООХОРОНА».2) два металеві весла; 3) лафет у металевому корпусі обладнаний двома колесами. Вказане майно було вилучено до Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: вул. Каховська,36, Металургійний район, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 2/3 житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вони зареєстровані та спільно проживають за вищевказаною адресою.
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , відомо що він працював рибаком у ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство» у період з квітня 2014 року по квітень 2015 року та з жовтня 2017 року по серпень 2018 року. Як пояснив ОСОБА_7 за адресою його проживання в квітні 2018 року ОСОБА_5 привіз катер «Прогрес4м» та залишив в гаражі на зберігання. 07.08.2018 до помешкання ОСОБА_7 приїхала ОСОБА_11 прокурор, працівники поліції, останні з дозволу ОСОБА_7 в приміщенні гаражу катер, який передав ОСОБА_7 на зберігання ОСОБА_5 . Після огляду проведеного із використанням технічних засобів (відеозйомка) за участі потерпілої ОСОБА_11 в присутності двох понятих ,було вилучено катер на лафеті.
Таким чином, встановлено місцезнаходження частини майна, яке було викрадене за вище вказаних обставин з території ТОВ «Карачунівське Рибоводне господарство». 07.09.2018 року постановою ст. слідчого Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , виявлене та вилучене в ході майно визнано в якості речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.
Колегія суддів, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане майно.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянта на те, що в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким пред`явлено підозру та ухвала, винесена слідчим суддею, незаконна та необґрунтована, колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного висновку колегії суддів.
З приводу ж заявленого захисником ОСОБА_6 клопотання щодо повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідні обставини вже досліджувалися слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , слідчого та прокурора, та в даному випадку немає підстав вважати, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, до того ж на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень, тому клопотання сторони захисту в цій частині є безпідставним та не підлягає задоволенню.
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про визнання недопустимими доказів відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000145 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000145 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3