Провадження № 1-кп/643/872/18
Справа № 643/4801/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2018 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за 0001458 від 15.03.2018, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 11.03.2001 за ч.3 ст.140. ч.1 ст.145, ст.ст.42,45 КК України (в редакції 1960 року) Московським районним судом м. Харкова до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки та штрафу 680 гривень; 21.02.2003 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ст.ст.70,71 КК України Московським районним судом м. Харкова до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 13.01.2015 за ч.2 ст.185 КК України Московським районним судом м. Харкова до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 28.01.2015 за ч.2 ст.185 КК України Московським районним судом м. Харкова до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 26.03.2015 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України Московським районним судом м. Харкова до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 28.08.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 25.01.2018 Харківським районним судом Харківської області звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 26 днів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.03.2018 близько 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в сараї на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, яким він користується спільно з сусідами по домоволодінню, побачив коробку передач механічну «Opel Vectra A», та рульову рейку гідравлічну «Opel Vectra A», які стояли на полу в сараї та належали ОСОБА_5 .. В цей час, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає, діючи повторно, таємно викрав коробку передач механічну «Opel Vectra A», вартістю згідно-товарознавчої експертизи № 159 від 15.03.2018 4000 гривні та рульову рейку гідравлічну «Opel Vectra A», вартістю згідно-товарознавчої експертизи №159 від 15.03.2018 1575 гривень, які належать ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 розпорядився таємно викраденим ним чужим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді показав, що дійсно 02.03.2018 близько 11 години, він зайшов до сараю, за адресою: АДРЕСА_1 , яким він користується спільно з сусідами по домоволодінню, з якого таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: коробку передач механічну «Opel Vectra A», та рульову рейку гідравлічну «Opel Vectra A», які переніс до свого будинку. 03.03.2018 вранці здав таєно викрадене ним чуже майно до пункту прийому металобрухту, за що отримав 200 гривень, які витратив на особисті потреби.

ОСОБА_4 розумів, що скоював злочин, оскільки достовірно знав, що таємно викрадене ним майно належить ОСОБА_5 , та щиро розкаявся у вчинені злочину, причину скоєння якого пояснив як необдуману поведінку, та відсутність коштів на життя.

Потерпілий ОСОБА_5 цивільний позов по справі не заявляв, підтримав обвинувачення стосовно ОСОБА_4 , про що свідчить його заява від 30.05.2018. (а.с. 12).

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 02.03.2018, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння умисних корисливих злочинів, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає.

З жовтня 2012 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю. ( а.с. 38-41).

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, суд не визнає.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статей, за якою кваліфіковані його дії.

Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання, призначеного 28.08.2015 за вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком шість місяців.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , суд залишає раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту. Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 28.08.2015 за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК Україниу виді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишати раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1