Справа 635/3770/18
Провадження 1-кп/635/782/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком апеляційного суду Полтаської області від 11 червня 2010 року за ст.115 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі, 30 січня 2018 року прибув для відбуття покарання до ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)". По прибуттю до ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)", ОСОБА_4 був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, зокрема з вимогами ст.391 КК України.
За час відбування поканання ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою порушення вимог режиму відбуття покарання, вчинив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарання, за що має 12 дисциплінарних стягнень. Так, 31 січня 2018 року був поміщений до ДІЗО строком на 7 діб; 02 лютого 2018 року на засудженого було накладено попередження, 06 лютого 2018 року засудженому була оголошена догана; 08 лютого 2018 року - сувора догана; 08 лютого 2018 року засуджений був поміщений до ДІЗО строком на 11 діб; 13 лютого 2018 року засудженому було оголошено попередження; 19 лютого 2018 року засуджений був поміщений до ДІЗО строком на 8 діб; 01 березня 2018 року засуджений був поміщений до ДІЗО строком на 12 діб; 09 березня 2018 року засудженому була оголошена догана; 14 березня 2018 року - сувора догана; 16 березня 2018 року засудженого було переведено до ПКТ строком на один місяць; 26 березня 2018 року засудженому була оголошена догана.
Після відбуття терміну дисциплінарного стягнення ОСОБА_4 висновків для себе не зробив та продовжив порушувати встановлений режим утримання. Зокрема, 16 квітня 2018 року о 09 годині 30 хвилин в приміщенні чергової частини ДУ "Темнівська випрана колонія (№100)" представник адміністрації установи - начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних ним функціональних обов"язків, діючи виключно в рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника Колонії капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника начальника колонії старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 , запропонував засудженому ОСОБА_4 прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме - до відділення соціально-психологічної служби №14, де йому було виділено спальне місце, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби.
Однак, засуджений ОСОБА_4 , будучи одягненим та взутим за сезоном, скарг на стан здоров"я не висловлював, в категоричній та зухвалій формі відмовився від виконання викладеної вище законної вимоги представника адміністрації установи виконання покарань.
Після цього начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 повторно роз"яснив ОСОБА_4 вимоги ст.391 КК України, на що засуджений повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації установи виконання покарань, після чого йому був наданий час для обміркування своєї поведінки.
Після чого начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних ним функціональних обов"язків, діючи виключно в рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника Колонії капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника начальника колонії старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 , двічі - 26.04.2018 року об 11.00 годині та 26.04.2018 року о 13.00 годині, пропонував засудженому ОСОБА_4 прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме - до відділення соціально-психологічної служби №14, де йому було виділено спальне місце, чи будь-якого іншого відділення соціально-психологічної служби, однак останній в категоричній формі відмовлявся виконувати законні вимоги адміністрації.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і пояснив, що дійсно він був засуджений вироком апеляційного суду Полтавської області від 11 червня 2010 року за ст.115 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі. 30 січня 2018 року він прибув для вібуття покарання до ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)". Однак, у зв"язку з тим, що він не погоджується з режимом тримання в установі, має 12 стягнень, останнє з яких - поміщення в ПКТ. Після звільнення з ПКТ, 16 квітня 2018 року, адміністрація установи неодноразово пропонувала йому пройти до ділянки ресоціалізації, але він через свої внутрішні переконання відмовлявся виконувати ці вимоги. Також пояснив, що був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, зокрема з вимогами ст.391 КК України.
Оскільки обвинувачений не оспорював викладені вище фактичні обставини справи, суд, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів відносно цих обставин.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.391 КК України, як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
При призначені покарання суд враховує характер вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про його особистість.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він судимий, характеризується негативно, вчинив злочин відбуваючи покарання за попереднім вироком суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно з вимогами ст.66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному і при цьому вважає доцільним назначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, так як його виправлення й перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив правопорушення в період відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Полтавської області від 11 червня 2010 року, суд до покарання, призначеного по новому вироку, приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ст.71 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винним за ст.391 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
У відповідності з вимогами ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Полтавської області від 11 червня 2010 року у виді п"яти років трьох місяців чотирьох днів і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді шести років трьох місяців чотирьох днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 червня 2018 року.
Вирок може бути оскаржений повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів зі дня проголошення вироку, а засудженим - в той же строк зі дня отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1