Постанова

Іменем України
03 липня 2018 року

м. Київ
справа № 703/530/15-к
провадження № 51-3174км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 серпня 2017 року та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 серпня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за ч. 3 ст. 368 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, строком на 1 рік без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК (в редакції до 14 жовтня 2014 року) ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у провадженні.
Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 29 червня 2016 року вирок суду першої інстанції залишив без змін.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 06 червня 2017 року ухвалу апеляційного суду скасував і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 09 серпня 2017 року вирок суду першої інстанції залишив без змін.
За обставин, установлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
ОСОБА_7 , будучи головою Ротмистрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, 26 вересня 2014 року близько 11:30 у своєму службовому кабінеті у приміщенні сільської ради на АДРЕСА_2 , використовуючи надану їй владу та службове становище, реалізуючи свій умисел на отримання неправомірної вигоди від представника ФОП ОСОБА_8 ОСОБА_9 за сприяння у позитивному вирішенні питання про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами ФОП в адміністративних межах Ротмистрівської сільської ради, одержала від нього неправомірну вигоду в розмірі 5 000 грн.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що судом першої інстанції не встановлено відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК кваліфікуючої ознаки одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище. Зазначає, що судом апеляційної інстанції усупереч вимогам ч. 2 ст. 439 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не виконано вказівки суду касаційної інстанції та залишено поза увагою зазначені порушення, допущені судом першої інстанції при постановленні вироку.
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Вважає ухвалу незаконною, оскільки суд апеляційної інстанції не навів підстав, на яких визнав необґрунтованими доводи прокурора про безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та засуджена ОСОБА_7 підтримали доводи касаційної скарги, просили скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У судовому засіданні прокурор непідтримав доводи касаційної скарги прокурора та вважав необґрунтованими доводи касаційної скарги сторони захисту.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що суд першої інстанції зробив свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становищата кваліфікував її дій за ч. 3 ст. 368 КК на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви. Оцінка доказів згідно з вимогами ст. 94 КПК є виключною компетенцією суду, що постановив вирок.
Матеріали провадження свідчать, що суди першої та апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Мотивуючи висновок про винуватість засудженої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався на: показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; дані постанов про проведення негласних слідчих дій контролю за вчиненням злочину від 10 липня та 17 вересня 2014 року; дані протоколів проведення спеціального слідчого експерименту, огляду місця події; дані протоколів про результати проведення негласних слідчих дій № 3977т, 3980т, 3981т, 3985т, 3989т; дані протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14 жовтня 2014 року; переглянуті та прослухані записи фіксацій негласних слідчих дій; іншими письмовими документами тощо.
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви в їх достовірності. Всі докази, покладені судом в основу обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достовірності й достатності.
Згідно з витягом із рішенням Ротмистрівської сільської ради від 03 листопада 2010 року № 12, безпосередньо дослідженим у судовому засіданні, ОСОБА_7 визнано такою, яку обрано на посаду голови відповідної сільської ради та якій присвоєно 8 ранг та 4 категорію посадової особи місцевого самоврядування, тобто статус службової особи, яка займає відповідальне становище, встановлений п. 2 примітки до ст. 368 КК.
Таким чином, сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 т. 368 КК. Вирок суду першої інстанції достатньо умотивований та відповідає вимогам ст. 374 КПК.
Апеляційний суд, належним чином виконавши вказівки суду касаційної інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та апеляційної скарги захисника ОСОБА_27 , доповненої захисником ОСОБА_6 та поданої в інтересах ОСОБА_7 , визнав обґрунтованим висновок місцевого суду про доведеність винуватості останньої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та правильність його правової кваліфікації. На усі доводи апеляцій, які аналогічні доводам касаційних скарг, надано обґрунтовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Призначені ОСОБА_7 вид та розмір покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нових злочинів.

При звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК суди застосували принцип індивідуалізації призначення покарання, навели переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що усі наведені обставини у їх сукупності істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого злочину і особливо ступінь небезпечності засудженої для суспільства, завдяки чому буде досягнуто мети покарання.
Оскільки закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, судами першої та апеляційної інстанцій у кримінальному провадженні не виявлено, тому законних підстав для скасування постановлених щодо засудженої ОСОБА_7 судових рішень за доводами касаційних скарг захисника ОСОБА_6 та прокурораВерховний Суд не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3