Єдиний унікальний номер 233/4079/16-к
Номер провадження 11-кп/775/620/2018

Номер провадження: 11-кп/775/620/2018 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 233/4079/16-к Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року, у кримінальному провадженні внесеному у ЄДРДР за № 0000758 за обвинувачення ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянин України, українець, має середню технічну освіту, розлучений, не працює, раніше судимий: 09 серпня 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 10 листопада 2010 року на підставі постанови Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 02 листопада 2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 2 роки 3 місяці 18 днів, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Згідно до вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року, ОСОБА_9 26 червня 2016 року приблизно о 15.00 годині, більш точного часу в ході слідства не встановлено разом з ОСОБА_10 знаходились поблизу перехресть вулиць Слов`янської та Кримської м. Костянтинівка Донецької області, де разом вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 став відчувати неприязнь відносно ОСОБА_10 , на підставі чого у нього виник злочинний намір, спрямований на завдання останньому тяжких тілесних ушкоджень, реалізуючи який, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наніс останньому один удар кулаком правої руки у нижню щелепу та один удар кулаком правої руки в район правого ока. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впав спиною на землю. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 наніс близько п`яти ударів відкритою долонею правої руки в область живота, після чого наніс тильною частиною кулака правої руки близько чотирьох ударів в район обличчя ОСОБА_10 .

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій-розтрощення головного мозку важкого ступеня, закритий перелом горизонтальної гілки нижньої щелепи в області кута зліва, синці повік обох очей, садна лобної ділянки справа, крововилив під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, набряк головного мозку. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті; підкапсульний розрив діафрагмальної поверхні правої частки печінки. Розрив правої частки печінки в області краю. Перелами 5-9 ребер справа по передньо-пахвовій лінії. Синці передньої поверхні грудної клітини справа в проекції 6 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, в проекції 6,7 ребер по передньо-пахвовій лінії. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, однак з урахуванням характеру і надання медичної допомоги не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; крововиливи в м`які тканини шиї в проекції щитовидного хряща, синці передньої поверхні шиї в проекції щитовидного хряща, правої бокової поверхні шиї в проекції верхньої третини грудинно-ключично-соскоподібного м`яза. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті; синці тильній поверхні лівої кисті біля основи 5 пальця, долонній поверхні правої кисті, садна розгинальної поверхні правого передпліччя у верхній третині, задньої поверхні правого ліктьового суглоба, передніх поверхонь обох гомілок. За ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09.00 годині ОСОБА_10 , знаходячись у хірургічному відділенні Міської лікарні м. Костянтинівка Донецької області, від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок набряку головного мозку, обумовленого проявами вищеописаної закритої черепно-мозкової травми.

На вказаний вирок суду від обвинуваченого ОСОБА_9 надійшла апеляційна скарга з доповненнями, в якій він просить вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року скасувати та зменшити йому міру покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, призначену судом першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 69 КК України. Просить взяти до уваги його щире каяття та визнання вини, його хронічні захворювання, що він перебував у тверезому стані під час скоєння кримінального правопорушення, а також звертає увагу, що саме потерпілий спровокував його до бійки.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, тобто ухваленим згідно з нормами матеріального права.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст.121 КК України та доведеність його провини.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані докази та дав їм відповідну правову оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, а також необхідність і достатність для нього такого покарання, необхідність його реального відбування, у вироку належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, заподіяним наслідкам, що спричинили смерть потерпілого, а тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими, переконливими та погоджується з ними.

Зокрема, при призначені виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано скоєння його обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною, відповідно до ст. 12 КК України злочин, відноситься до категорії тяжких, яким заподіяно умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, також враховано особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, раніше судимий за аналогічний злочин за ч. 2 ст. 121 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра Бахмутської установи виконання покарань (№ 6) Донецької області з діагнозом: емоційно-нестійкий розлад особистості з алкоголізацією та гашишепалінням.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необґрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час розгляду кримінального провадження достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог статті 69 КК України судом не встановлено і в апеляційній скарзі обвинуваченого також не наведено.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК України, але у розмірі, близькому до мінімальної межі санкцій ч. 2 ст. 121 КК України.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі стосовно його взаємодії зі слідством, що він визнав свою вину та щиро розкаявся, мають місце, але при цьому зазначені обставини було враховано судом першої інстанції при ухваленні вироку.

З огляду на це, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і на його думку, за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, є неспроможними та не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних для призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що суд безпідставно зазначив у вироку суду про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, не є слушними. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з особистих пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні, який пояснював, що перед скоєним злочином вони разом з потерпілим ОСОБА_10 вживали спиртні напої.

Враховуючи вище наведені обставини та сукупність даних про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а також його особу, обставини справи в сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення міри покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому, з огляду на що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять таких суттєвих порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді: