У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/1457/17
Провадження № 1-кп/348/72/18

31 серпня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження №0000464 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 утримується під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11.07.2018 року обвинуваченому продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08.09.2018 року.

В судовому засіданні 31 серпня 2018 року від прокурора поступило клопотання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ще на 60 днів з огляду на те, що надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 просить суд не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, так як він не має наміру переховуватися від суду чи іншим шляхом перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні, а прокурором не доведено жодних підстав для продовження тримання його під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного, зазначивши, що прокурором дійсно не доведено наявність обґрунтованих ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в провадженні, чи впливати на свідків, потерпілих обвинувачений не буде.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить ще продовжити на строк до 60 днів з таких підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, які віднесено до категорії тяжких. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватими в інкримінованих йому злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на те, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вислухавши учасників судового розгляду, враховуючи відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, та необхідності відкладення судового розгляду і неможливості закінчення розгляду кримінального провадження до спливу попереднього продовжено строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає за необхідне ОСОБА_9 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 29.10.2018 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177-178, 331, 369 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів - по 29 жовтня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя с ОСОБА_1