У Х В А Л А
Іменем України

29 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представників потерпілого ОСОБА_3 адвокатів АО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представників потерпілого ОСОБА_3 адвокатів АО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ), з можливістю робити з цих документів копії, у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004029 від 11.04.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивовано наступним. 28.09.2016 року ОСОБА_3 позичив ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 78000,00 доларів СІЛА, що на той момент складало 2 028 000,00 грн. Позика була надана строком на 1 рік, а саме до 28.09.2017 року. Відносини між сторонами були оформлені нотаріальним договором позики № 1451 від 28.09.2016 року. В забезпечення виконання своїх боргових зобов`язань ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , яку оформили договором іпотеки № 1452 від 28.09.2016 року. По документах кватира була розташована на 32-гому (останньому) поверсі 2-гої секції ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 . Договір іпотеки давав можливість звернути стягнення на квартиру ОСОБА_9 під АДРЕСА_2 . Через рік в обумовлений час ОСОБА_8 борг не повернув, через що ОСОБА_3 , скориставшись можливістю, передбаченою в договорі іпотеки, звернув стягнення на квартиру ОСОБА_9 під АДРЕСА_2 та 15.11.2017 року оформив право власності на вказану квартиру на своє ім`я. Однак, в подальшому з`ясувалося, що будинок АДРЕСА_3 , а саме його 2-га секція ймовірно містить всього 448 квартир, а квартира під АДРЕСА_4 можливо відсутня (!). В той же час, дані поетажного плану 32-го поверху з Технічного паспорту БТІ не дають змогу ідентифікувати квартиру ОСОБА_3 . На переконання ОСОБА_3 , в момент, коли ОСОБА_8 позичав гроші, він завідомо знав, що квартири АДРЕСА_2 фізично не існує, а тому ввів ОСОБА_3 в оману щодо її реального існування виключно задля того, щоб в такий обманний спосіб заволодіти грошима. При цьому, ОСОБА_8 активно створював враження, що в разі непогашення ним боргу, ОСОБА_3 отримує простору квартиру майже в центрі міста в елітній новобудові. В результаті ОСОБА_8 просто привласнив гроші ОСОБА_3 , чим завдав йому майнової шкоди в розмірі 78000,00 доларів США, що станом на день вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 2 064 878,40 грн. 21.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Київської місцевої прокуратури № 10 із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення у вигляді шахрайства, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 190 КК України. 11.04.2018 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_10 відомості за заявою ОСОБА_3 внесено до ЄРДР за №0004029 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КПК України. В подальшому ОСОБА_3 стало відомо, що на 32-гому (останньому) поверсі 2-гої секції ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 знаходяться квартири/приміщення за №№ 439/1, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447, 448, 449. Однак, знову ж таки, детальна розбивка на квартири/приміщення також відсутня. Також було з`ясовано, що ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 вводився в експлуатацію постановою Гребінківського районного суду Полтавської області по справі № 2-а/1605/524/12 (провадж. № № 2-а/528/7/13) від 21.01.2013 року. На підставі даної постанови 19.04.2013 року ІНФОРМАЦІЯ_3 був виданий сертифікат про відповідність закінченого будівництвом об`єкта: Житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_3 (2 пусковий комплекс, 3-я секція; З пусковий комплекс, 2- а секція, паркіг), проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації. Отримавши інформаційні довідки з реєстру речових прав потерпілому ОСОБА_3 стало відомо, що кожна із вказаних вище квартир в різний спосіб була внесена до Реєстру прав власності на нерухоме майно. На наше переконання, кожен з власників даних квартир при їх реєстрації надавав реєстраторам копію технічного паспорту на квартири з накресленою план-схемою, за якою можна визначити конфігурацію квартири. Враховуючи ту обставину, що жодного загального креслення на весь 32-ий поверх будинку по АДРЕСА_3 з позначенням конфігурацій всіх десяти квартир не існує, виникла необхідність в отриманні доступу до технічних паспортів, які надавались державним реєстраторам власниками даних квартир при первісній державній реєстрації їх права власності. Виходячи з цього, з метою здійснення належного та ефективного захисту інтересів потерпілого ОСОБА_3 та надання йому якісної правової допомоги, необхідно дослідити технічні паспорти всіх десяти квартири (з 439/1 по 448), що розташовані на АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 . Для цього необхідно отримати тимчасовий доступ до нотаріальних та реєстраційних справ, сформованих в результаті проведення реєстрації права власності на квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , з метою отримання копій технічних паспортів даних квартир. Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_16 , рішення про державну реєстрацію права власності на цю квартиру приймала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Таким чином, адвокати просили надати тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. (ч. 3 ст. 93 КПК України).
Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу зазначаються серед іншого значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, відповідно до положень ст. 132 КПК України, якщо слідчий, прокурор не доведе,зокрема,що потреби досудового розслідування виправдають такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.
У відповідності з вимогами ч.ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, у поданому до суду клопотанні адвокатом не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, які перебувають у володінні приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ).
Проте,, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких адвокати просять надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, до клопотання долучено копію Витягу з ЄРДР від 20.04.2018р., у якому відсутній підпис реєстратора, належних та допустимих доказів про те, що досудове розслідування станом на день розгляду клопотання триває, слідчому судді також не надано.
Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 132, 159, 163 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представників потерпілого ОСОБА_3 адвокатів АО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: