Справа № 481/1448/17
Провадж.№ 1-кп/481/20/2018
В И Р О К
іменем України

15.05.2018 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 15 серпня 2017 року
по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нового Бугу, Миколаївської області, українця, громадянина України, із не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
Судом встановлено та визнано доведеним, що 14.08.2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відбувався конфлікт на АДРЕСА_2 , в кафе-барі «Фазан». В ході сварки, коли потерпіла та обвинувачений перебували біля вказаного кафе-бару, обвинувачений ОСОБА_3 , навмисно наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар головою в голову потерпілої, а саме перенісся, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді рани та синця на переніссі, які згідно з висновком експерта № 155 від 15.08.2017 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень визнав частково. Суду пояснив, що точної дати він уже не пам`ятає, приблизно кінець липня початок серпня місяця 2017 року він із другом пішов до кафе-бару «Фазан» в с. Станційному, Новобузького району, Миколаївської області. Коли він зайшов до бару там уже знаходилась потерпіла ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння і почала вчиняти із ним сварку, ображати його, лаяти та кидати по ньому банки з-під слабоалкогольних напоїв. Обвинувачений намагався не реагувати на провокації потерпілої, залишався в кафе-барі ще приблизно 30-40 хвилин і за цей час випив 1 бутилку пива та 100 гр. коньяку. Коли обвинувачений виходив з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » то потерпіла ОСОБА_5 стояла біля вхідних дверей, а він, проходячи повз неї, перечепився через вугол, спотикнувся і при цьому дійсно ударив потерпілу своєю головою в перенісся, однак це було зроблено не навмисно, а випадково.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений по справі є її колишнім цивільним чоловіком з яким вона прожила 14 років та у них народилось черверо дітей, але офіційно батьком він не записаний у свідоцтві про народження. Однак вона вирішила припинити своє співмешкання із обвинуваченим, але він на це не погоджується та постійно влаштовує із нею сварки, конфлікти. У серпні 2017 року, більш точної дати вона не пам`ятає, близько 17-18 години вона дійсно пішла до кафе-бару «Фазан», що розташований в с. Станційному, Новобузького району, Миколаївської області. Через деякий час до бару також прийшов обвинувачений ОСОБА_3 і почав її просити повернутися до нього. Потерпіла сказала обвинуваченому, що не бажає більше проживати з ним. Подружки які стояли разом із потерпілою - відійшли і в цей час обвинувачений своєю головою наніс їй удар в голову, а саме в перенісся, після чого швидко втік.
Потерпіла ОСОБА_5 категорично заперечує, що вона якимось чином провокувала обвинуваченого на протиправні дії, чи кидала в нього банки, оскільки вона сама уникає з ним конфліктів т.я. боїться його.
Крім того, судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження із яких встановлено наступне:
- згідно висновку експерта № 155, виготовленого 15.08.2017 року, у ОСОБА_5 мається ушкодження: ранка та синець на переніссі. Дані тілесні ушкодження могли бути нанесені в строки та за обставин, про які повідомила потерпіла ОСОБА_5 , і вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 59-60);
Вказаний висновок експерта є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із іншими доказами по справі, тому суд бере його до уваги, як доказ доведеності вини обвинуваченого.
- З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.11.2017 року із фото таблицею, вбачається, що потерпілій ОСОБА_5 було запропоновано вказати як саме їй було спричинено тілесні ушкодження 14.08.2017 року. На дану пропозицію ОСОБА_5 погодилась і вказала, як саме їй наносив обвинувачений ОСОБА_3 удар в область голови. (а.к.п. 61- 65);
- з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2017 року, із фото таблицею, вбачається, що свідку ОСОБА_6 було запропоновано вказати як саме ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_5 . На дану пропозицію ОСОБА_6 погодилась та показала, що ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 майже в притул та навмисно наніс удар головою в область перенісся від чого у ОСОБА_5 з`явилась кров з носа (а.к.п. 66-70);
- з протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2017 року, вбачається, що підозрюваному ОСОБА_3 було запропоновано вказати як саме ним було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_5 .. На дану пропозицію ОСОБА_3 погодився і вказав, як саме він наніс один удар своєю головою в область голови потерпілої ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_3 пояснив, що він розмовляв із потерпілою, в ході розмови вони ображали один одного, потерпіла облила його пивом та кинула в нього банку, і саме це його обурила і він наніс їй удар в область перенісся. (а.к.п. 71- 76).
Суд приймає вищезазначені протоколи проведення слідчих дій як належний доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вони не містять суперечностей, узгоджуються із іншими доказами по справі, показання в ході проведення слідчих експериментів узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи. На спростування обставин, які були встановлені в ході проведення даних слідчих експериментів, суду не надано жодного доказу. Крім того обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не мав жодних заперечень чи зауважень до протоколу проведення слідчого експерименту за його участю, де він визнав свою вину.
Оцінивши у сукупності досліджені докази, аналізуючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій обвинуваченого, встановлених судом, локалізація та характер тілесних ушкоджень у потерпілої, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень. Наслідком таких умисних дій стало отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності умисного наміру на спричинення тілесних ушкоджень, суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на неналежну та аморальну поведінку потерпілої ОСОБА_5 жодним чином не виправдовують дії обвинуваченого та не спростовують докази досліджені судом
Суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
При обранні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, враховує обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; вважається не судимим в силу ст..89 КК України, не військовозобов`язаний, не працює, не одружений (а.к.п.77-81) .
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того суд враховує висновок органу пробації про те, що ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_3 є середньою та виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільств ( у т.ч. окремих осіб).
За санкцією ч.1 ст.125 КК України особі може бути призначено покарання у виді штрафу, громадських робіт або виправних робіт. Однак зважаючи на те, що обвинувачений ніде не працює, не має постійного доходу, тому суд не може призначити йому покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки виконання такого вироку буде неможливим.
З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено покарання передбачене санкцією ч. 1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Під час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по справі відсутні
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя