Справа № 729/1221/15-к
1-кп/729/66/18 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобровиця кримінальне провадження № 0000153 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК України
за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК УкраїниКК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на два місяці, оскільки строк тримання під вартою закінчується 11 серпня 2018 року, а ризики, які були враховані суддею при обранні запобіжного заходу наявні і на даний час.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_4 .
Обвинувачений заперечував щодо продовження строку тримання під вартою.
Захисник підтримав думку обвинуваченого.
Заслухавши учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого.

Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами суду запобіжний захід було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою від 12.06.2018 року строк тримання під вартою обвинуваченому було продовжено до 11 серпня 2018 року.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», відповідно до якого, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження не завершений, не допитані потерпілі, свідки, задоволено клопотання обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а заявлені прокурором ризики, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу не змінилися та не зменшилися, так як після вчинення кримінальних правопорушеннь обвинувачений переховувався від суду, у зв`язку з чим неодноразово судом виносилися ухвали про його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він був оголошений у розшук. З метою запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.

Керуючись ч.3 ст. 331, ч.2 ст. 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 - продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 17 липня 2018 року по 15 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1