Справа № 461/4047/18
Провадження № 1-кс/461/4097/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим. Скарга вмотивована тим, що на розгляді слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001677 від 03.05.2018 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.03.2018 року, близько 21 год. 20 хв. у м. Львові на перехресті вул. Миколайчука - вул. Хвильового, за участю автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Мерседес Е320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація республіки Болгарія), під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 17.05.2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано слідчого Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , в порядку ст.220 КПК України, розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 10.05.2018 року; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану, копію якої вручити ОСОБА_3 , а у разі можливості вручення з об`єктивних причин - таку надіслати йому.

Скаржник зазначає, що 28.05.2018 року, на його адресу надійшли копія витягу з ЄРДР та постанова про відмову у задоволенні заяви (клопотання) слідчого ОСОБА_4 від 15 травня 2018 року про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого.

Вважає, що постанова слідчого не є вмотивована, оскільки не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди, оскільки внаслідок ДТП його автомобіль зазнав значних технічних пошкоджень, і він не може користуватися власним автомобілем, внаслідок чого йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив слідчого суддю проводити розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримує та просить такі задоволити.

Слідчий та прокурор до суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши наявні матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Встановлено, що постановою слідчого ВРЗ у СТ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 15.05.2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження №0001677 від 03.05.2018 р. як потерпілого та надання останньому матеріалів кримінального провадження відмовлено.

Як вбачається із тексту оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 не може бути залучений як потерпілий у кримінальному провадженні №0001677 від 03.05.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оскільки відповідно до диспозиції ст.286 КК України, потерпілим може бути особа (представник), якій в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, які керують транспортними засобами спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, тяжкі тілесні ушкодження, смерть однієї або кількох осіб, а такому, в такого ступеня тілесних ушкоджень не встановлено на даний час. Також, слідчим зазначено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні перебуває у статусі свідка, а також те, що ознайомлення із матеріалами кримінального провадження останнім, на даній стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Однак, слідчий суддя із таким висновком слідчого не погоджується. Оскільки, як вбачається із змісту вказаної постанови, 07.03.2018 року, близько 21 год. 20 хв. у м. Львові на перехресті вул. Миколайчука - вул. Хвильового, за участю автомобіля «Фіат Добло», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Мерседес Е320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація республіки Болгарія), під керуванням ОСОБА_5 . В результаті ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Тобто, відповідно до вимог ст. 55 ч. 1 КПК України ОСОБА_3 може і повинен мати статус потерпілого у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після відкриття матеріалів відностіно до ст.290 КПК України, або після закриття кримінального провадження - не може зашкодити досудовому розслідуванню.
За таких обставин слідчим грубо порушені права потерпілого, які надані останньому КПК України. Тому, на думку слідчого судді визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадження жодним чином не вплине на проведення досудового розслідування.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відтак, постанова слідчого від 15.05.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідуваня може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов"язання припинити дію; 3) зобов"язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскільки чинною нормою КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які вправі приймати слідчий суддя за результатом розгляду скарги, то в задоволенні вимог скарги про визнання незаконною бездіяльність слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , яка полягала у неврученні ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слід відмовити, оскільки це не передбачено ст. 307 КПК України.

Окрім цього, суд не вбачає правових підстав для зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим, оскільки відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 56, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 15.05.2018 р. про відмову у задоволенні заяви (клопотання) про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження №0001677 від 03.05.2018 р. як потерпілого.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1