Справа № 159/4088/18
Провадження № 1-кс/159/1042/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2018 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою

ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ковельської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей за його заявами про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в:
Особа, яка подала вищезазначену скаргу, - ОСОБА_3 16.08.18 р. звернувся до суду із вищевказаною скаргою. В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що 08.08.18 р. поштою він отримав письмову відповідь за № 35/1 1 950 вих. 18 з відмовою внести відповідні відомості у ЄРДР за його заявами про кримінальне правопорушення від 19 та 20 серпня 2018 р.. 30.07.18 р. поштою представником Ковельської місцевої прокуратури було отримано його доповнення до заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України. Покликаючись на ст. ст. 214, 304 КПК України, зазначає, що він оскаржує бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей за його заявами про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Покликаючись на судову практику, просить зобов`язати уповноважену посадову особу Ковельської місцевої прокуратури невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо співробітників ДФС України у МП «Ягодин» Р. Дейнеки, А. Посуліч, співробітника ДФС України у МП «Володимир Волинський» ОСОБА_4 .

У судове засіданні заявник не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності.

З огляду на наведене вище вважаю, що розгляд скарги можливий у відсутності заявника.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали, надані Ковельською місцевою прокуратурою щодо розгляду заяв заявника, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У розпорядженні слідчого судді на даний час відсутні дані про внесення відомостей за заявами заявника до ЄРДР.

У розпорядженні слідчого судді на даний час відсутні дані про дату отримання заявником відповіді прокуратури про відсутність підстав для внесення відомостей за його заявами у ЄРДР, тому вважаю, що заявник не пропустив строку на подання розглядуваної скарги.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, заяви про кримінальне правопорушення заявником було датовано не 19 та 20 серпня 2018 р., як про це зазначає заявник у своїй скарзі, а 19 та 20 липня 2018 р..
Згідно з копією заяви про кримінальне правопорушення, датованої заявником 25.07.18 р. та адресованої Ковельській місцевій прокуратурі, заявник повідомляв, що 19.07.18 р. співробітники ДФС України у МП «Ягодин» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а 20.07.18 р. - співробітник ДФС України у МП «Володимир Волинський» ОСОБА_7 вчинили щодо нього дії, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Зазначено, що ним 19.07.18 р. було подано заяву про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 до Любомльського ВП ГУ НП у Волинській області (далі ВП), а останнім - скеровано до Ковельської місцевої прокуратури; 20.07.18 р. ним було подано заяву про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_7 до Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області (далі ВП) для подальшого її скерування Ковельській місцевій прокуратурі. Просив об`єднати обидві його заяви та внести за ними відомості у ЄРДР.

Враховую, що у вказаній вище заяві не зазначено, які саме дії вказаних вище працівників ДФС заявник визначає як злочинні.

На вказану вище заяву заявника від 25.07.18 р. Ковельською місцевою прокуратурою 30.07.18 р. було підготовлено заявникові лист № 35/1 1 950 вих - 18, за яким перевірка доводів заявника була проведена прокуратурою і остання, дійсно, прийшла до висновку про відсутність підстав для внесення відомостей за заявами заявника від 19 та 30 липня 2018 р. до ЄРДР з огляду на відсутність в них будь - яких даних про наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно з копією письмового пояснення заявника від 25.07.18 р., адресованого Ковельській місцевій прокуратурі, заявник повідомляв, що 19.07.18 р. співробітники ДФС України у МП «Ягодин» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а 20.07.18 р. - співробітник ДФС України у МП «Володимир Волинський» ОСОБА_7 заборонили йому в`їзд в Україну, хоча ним було подано при в`їзді в Україну ряд документів.

Враховую, що заявник у своїй скарзі та у вказаному вище письмовому поясненні, пропонує внести відомості у ЄРДР щодо співробітників ДФС України у вказаних ним МП, хоча рішення про заборону в`їзду може прийняти лише посадова особа відповідного органу, а суб`єкт вказаного вище злочину загальний.

За змістом ст. 214 КПК України, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 год. після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз згаданих норм у їх сукупності приводить до незаперечного висновку, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення мають містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, заява, повідомлення про кримінальне правопорушення мають містити не будь - який виклад обставин, які заявник вважає злочином, виходячи з власних переконань і міркувань, а саме, обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з точки зору кримінальної практики, зокрема, встановленого ч. 1 ст. 11 КК України поняття злочину.

Прокурор має виявити у заяві, повідомленні про кримінальне правопорушення обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише тоді він зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Інакше, заява, яка не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, має бути розглянута як звичайне звернення в порядку, передбаченому Законом «Про звернення громадян», або ж в іншому, встановленому законом, порядку.

Тлумачення ч. 1 ст. 214 КПК України, в основі якого лежить переконання, що прокурор зобов`язаний вносити до ЄРДР усе, що заявник назвав злочином, а потім розбиратись по суті заяви, є невірним. Таке тлумачення створює загрозу порушення прав людини, невиправданого втручання у її життя, загрозу використання кримінальної процедури як засобу тиску, помсти, розправи, аргументу у з`ясуванні стосунків тощо.

У заяві заявника не містяться відомості, що підлягали б внесенню у ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, посилання та доводи пояснень також не містять достатніх даних про кримінальне правопорушення.

Тому скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 214 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1