ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/585/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008780 від 11.08.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України .

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки строк його дії спливає 18 березня 2018 року.
Прокурор просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 строк запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обставини, що були підставою для застосування тримання під вартою обвинуваченої, не змінилися та є триваючими.
Обвинувачена ОСОБА_5 , думку якої підтримав захисник ОСОБА_4 , не заперечувала проти продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді від 12.08.2017 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового провадження, останній раз строком до 18.03.2018 року включно.
Розглядаючи тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання (W проти Швейцарії, Штегмюллер проти Австрії, Вемгофф проти Німеччини, Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови), суд вважає, що в даному випадкує обов`язкова умова - condition sine qua non правомірності затримання, а саме обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, покарання за який передбачено, в тому числі у виді позбавлення волі, до 5 років зокрема.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Так, згідно характеризуючих матеріалів обвинувачена ОСОБА_5 постійного місця роботи та єдиного джерела доходів немає, не заміжня, тобто достатні стримуючі фактори, які б свідчили про відсутність ризику переховування - відсутні.

Крім того, будучи судимою за вчинення умисного корисливого злочину, знову обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, вчиненого в період іспитового строку, що свідчить про те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним та триваючим.

Разом з тим, судове провадження на даний час триває, потерпілий та інші учасники кримінального провадження не допитані, що, на думку суду, свідчить про можливість незаконного впливу з боку обвинуваченої на вказаних осіб.
Відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження немає.

З огляду на викладене, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 , судом на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд залишає без зміни раніше визначений розмір застави в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який суд вважає достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а також покладенням на неї у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України таких обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 травня 2018 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень, на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва та надання суду документа, що підтверджує сплату, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також з покладенням на неї наступних обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: