Справа № 523/9814/18
Провадження №1-кс/523/2286/18
УХВАЛА
про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 липня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0003366, внесеному до ЄРДР 16.07.2018 року, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:
24.07.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого Суворовського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відносно останнього складено повідомлення про підозру в тому, що він 16.07.2018 року о 02:30 годин, в приміщенні клубу «Лимон» по вул.Миколаївська дорога 172а в м.Одесі, разом з іншою особою вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів, 16.07.2018 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0003366 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, а 23.07.2016 року старшим слідчим ОСОБА_4 складено й прокурором ОСОБА_3 погоджено повідомлення про підозру

ОСОБА_6 обґрунтування внесеного клопотання старший слідчий ОСОБА_4 посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , отримавши відомості про оголошення йому про підозру, почав переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності та його місцезнаходження співробітниками ВКП Суворовського ВП в м.Одеса встановлено не було, що на думку сторони обвинувачення, обумовлює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши надані до суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

Відповідно до ст.188 вказаного Кодексу, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути поданим: 1) одночасно з поданням клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, а до цього клопотання прокурор додає документи, що підтверджують зазначені у п.п.1, 2 ч.4 ст.189 цього Кодексу обставини.

Частина 4 ст.189 КПК України встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого; є підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

З огляду на ч.ч.1, 2 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу, поміж іншого, повинна містити посилання на обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення, висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу, висновку щодо існування обставин, зазначених у п.1 або 2 ч.4 ст.189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання, а також в цій ухвалі вказуються прізвище, ім`я, по батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала.

Як слідує з ст.278 вказаного Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За приписами ч.3 ст.111 зазначеного Кодексу, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи, а у цьому контексті за ст.136 глави 11 цього ж Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення такого повідомлення, будь-які ніші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом.

Згідно з ч.3 ст.132 цього Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Втім, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (п.175 рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Положення ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України встановлюють, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За наведеною вище практикою Європейського суду з прав людини та приписами ст.94 КПК України, слідчий суддя у цьому конкретному випадку має перевірити обґрунтованість підозри та оцінити кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, всупереч приписам ст.177, ч.ч.1, 3 ст.188, ч.2 ст.189 КПК України, старшим слідчим ОСОБА_4 до розглядуваного клопотання або прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні взагалі не додані будь-які відомості на підтвердження обставин, визначених ч.4 ст.189, ст.ст.42, 276-279, Главами 6, 11 цього Кодексу, оскільки до слідчого судді не додані відповідні документи на підтвердження належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 та набуття внаслідок цього останнім статусу підозрюваного, а відтак й у контексті мети і підстав застосування запобіжного заходу, встановлених ч.ч.1, 2 ст.177 зазначеного Кодексу, наведені обставини перешкоджають застосуванню до вказаної особи будь-якого запобіжного заходу або затримання цієї особи з метою приводу для розгляду клопотання про застосування такого заходу.

Наряду з тим, розглядуване клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 й додані до нього відповідні матеріали не містять передбачених ч.2 ст.188, ч.4 ст.189 КПК України відомостей про обставини, які законодавець визначив як обов`язкові для внесення означеного клопотання, оскільки будь-якого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 одночасно із внесеним клопотанням або до цього моменту, до слідчого судді, яким розглядається означене клопотання не надходило, а будь-яких документів на підтвердження обставини попереднього подання взагалі до суду такого клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчому судді не представлено.

Отже, оскільки до суду в межах розгляду означеного клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 не надано відповідного клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено матеріалами розглядуваного клопотання попереднього внесення до суду такого клопотання, то слід дійти висновку, що ані матеріалами цього клопотання, ані прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні, не доведено встановлених ч.4 ст.189 КПК України обставин, які мають бути зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу та які вказують на наявність підстав для тримання під вартою особи, про надання дозволу на затримання якої йдеться у клопотанні.

Разом з тим й всупереч вимогам ч.3 ст.188, ч.2 ст.189 КПК України, прокурором ОСОБА_3 та старшим слідчим ОСОБА_4 до розглядуваного клопотання не додані відомості на об`єктивне підтвердження обставин, визначених ч.4 ст.189 цього Кодексу, адже до цього клопотання не додані відповідні процесуальні документи, в розумінні ст.ст.99, 104, 110 цього ж Кодексу, зокрема про дійсне невстановлення працівниками поліції місцезнаходження ОСОБА_5 чи оголошення його розшуку, якими й не виключно має підтверджуватись доводи клопотання щодо переховування останнього від органів досудового розслідування чи вчинення ним дій, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст.177 цього Кодексу.

Між тим, додані старшим слідчим ОСОБА_4 до розглядуваного клопотання копії відповідних матеріалів належним чином не завірені, що з огляду на п.п.6, 15, 16 розділу ІІ, п.п.2, 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в органах Національної поліції, затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис, на копіях відсутні дати їх створення, підпис та посада відповідної службової особи, яка їх зробила і повинна була засвідчити), не дозволяє слідчому судді в рамках розгляду цього клопотання пересвідчитися в ідентичності цих копій та надати обґрунтовану в порядку ст.94 КПК України оцінку цим документам й викладеним в них обставинам.

Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1, п.11 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого на засіданні Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року.

На підставі викладеного, оцінюючи доводи клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 та позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо підтримки внесеного до суду клопотання та на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку зі спростуванням доводів сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри та існування ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, а також зважаючи на ненадання доказів стороною обвинувачення в обґрунтування набуття зазначеною особою належним чином статусу підозрюваного та у наявності наведених у розглядуваному клопотанні ризиків, виходячи з невідповідності цього клопотання і додатків до нього вимогам ч.3 ст.188, ст.ст.189, 190 вказаного Кодексу та з огляду на його безпідставність й необґрунтованість, слідчий суддя доходить висновку про те, що єдиним можливим судовим рішенням з розгляду такого клопотання є його залишення без задоволення, в порядку ч.4 ст.189 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.3, 7, 26, 42, 94, 132, 177, 188-190, 278, 369-372, Главами 6, 11 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 23.07.2018 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0003366, внесеному до ЄРДР 16.07.2018 року, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Копії ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Апеляційного суду Одеської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1