Справа № 466/5579/15-к
У Х В А Л А

іменем України

«21» травня 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003735 від 13 листопада 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова під головуванням судді ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003735 від 13 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду заявою про відвід головуючого - судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.

В обгрунтування заяви, зокрема, зіслався на те, що Шевченківським районним судом м. Львова у складі головуючого-судді ОСОБА_6 розглядається кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003735 від 13 листопада 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні при наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як зазначено у п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматись як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути від цього вільним і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до п. 1.3 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23 суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки судді об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 3.2 Бангалорських принципів поведінки судді спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства.

В липні 2015 року прокуратурою Шевченківського району м. Львова на адресу Шевченківського районного суду м. Львова скеровано обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначено ОСОБА_6 . З цього часу, тобто вже третій рік, триває судовий розгляд даної справи у складі цього суду.

Такий необґрунтовано тривалий строк розгляду справи викликаний бездіяльністю головуючого судді, яка, до того ж, створює передумови для скасування майбутнього судового рішення.

Згідно заявленого ним цивільного позову у кримінальному процесі, одним із співвідповідачів у справі є ПАТ «Універсал Банк», як роботодавець обвинуваченого, що вчинив злочин. Із часу залучення банку в якості цивільного відповідача суд взагалі не здійснює виклики цивільного відповідача банку на судові засідання.

Відповідно до ст. 412 КПК України вказане у майбутньому стане підставою для скасування вироку суду.

Також, 15 березня 2017 року ним, потерпілим, в порядку ст. 171 КПК України було подано клопотання про арешт майна підозрюваного, однак всупереч вимогам статті 172 КПК України суддя впродовж року не розглядає клопотання про арешт майна підозрюваного.

19 квітня 2017 року суддя, в порядку ст. 324 КПК України, за клопотанням потерпілого протокольною ухвалою порушила питання про притягнення до відповідальності захисника обвинуваченого, який черговий раз не прибув на судове засідання без поважних причин. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про скерування відповідних повідомлень суддею до ради адвокатів. Тобто, суддя не виконала власної ухвали.

Після встановлення 10 лютого 2017 року порядку та обсягу дослідження доказів, суд до даного часу, тобто впродовж року, не скерував жодному свідкові жодної судової повістки. В матеріалах справи відсутні як поштові квитанції про скерування листів, так і супровідні листи суду. Як наслідок, судові засідання безпідставно відкладаються через неявку свідків.

Востаннє судове засідання у справі було призначене в грудні 2017 року, яке однак не відбулось внаслідок чергової неявки учасників процесу. З цього часу, тобто три місяці. головуюча суддя просто не призначає судових засідань.

В судовому засіданні в ході допиту його, ОСОБА_4 , як потерпілого, головуючий суддя явно упереджено та негативно висловлювався на його адресу. Зокрема, йому зверхньо та з насмішкою ставились запитання про те, навіщо я придбавав коштовний автомобіль, оскільки проживаю в невеликому провінційному місті. Суддя більше цікавилась його особистим минулим, ніж обставинами справи. Зокрема, йому задавали запитання щодо кримінальної справи відносно нього, яка давно закрита за реабілітуючими підставами. Суддя зазначила, що «не даремно і не просто так мене обзивають шахраєм».

За таких обставин, вважає що головуючого-суддю ОСОБА_6 слід відвести від розгляду даного кримінального провадження.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 в підтримання заяви, пояснення прокурора ОСОБА_3 про безпідставність заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , вважаю, що заява про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положеннями п.п. 4,5 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, у випадку, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а також у випадку порушення встановленого ч.3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначанння слідчого судді, судді щодо розгляду справи.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З`ясувавши обставини справи, вивчивши заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 та додані матеріали, вважаю, що наведені в заяві доводи не можуть свідчити про те, що головуючий суддя ОСОБА_6 є безпосередньо заінтересованою в результатах розгляду вказаного вище кримінального провадження.

Разом з тим, при розгляді заяви встановлено, що в потерпілого є сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 ..

З огляду на вищенаведене, з метою усунення в подальшому сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, та недопущення затягування розгляду справи, вважаю, що заявлений відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 21, 75, 80, 81, 376 КПК України, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод,

у х в а л и в :

Заяву потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003735 від 13 листопада 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України (єдиний унікальний номер справи 466/5579/15-к).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1