"02" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
27.09.2018 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 27.08.2018 року.
У судовому засіданні 02.10.2018 ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити. За клопотанням скаржника для надання додаткових доказів у судовому засіданні була оголошена перерва до 02.10.2018 до 15-00 год.
Про дату, час та місце розгляду скарги 02.10.2018 о 15-00 год. ОСОБА_3 повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, у якій просив скаргу розглядати за його відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити (а.с.23).
В ході слідства потерпілими по справі визнані родичі загиблих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 , згідно його пояснення від 25.05.2018 на момент ДТП знаходився в автомобілі «Тоуоtа RAV 4» в якості пасажира, та після ДТП каретою швидкої допомоги був доставлений до ХМКЛШНМД. Згідно довідки з лікарні від 13.06.2018 ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої тем`яно-потиличної області, забою м`яких тканин шиї.
Згідно проведеної судово-медичної експертизи № 12-14/643-А/18 від 17.08.2018 у зв`язку з подією 25.05.2018 у ОСОБА_3 , 1993 р.н., яких-небудь ушкоджень не виявлено. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 в ході проведення досудового слідства не виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що є кваліфікуючою ознакою ч.1 ст. 286 КК України, то йому було відмовлено у визнанні його потерпілим по вказаній справі.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.
В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності скаржника та представника Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України , потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст. 55 КПК України , за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
08.08.2018 ОСОБА_3 подав старшому слідчому СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 заяву про залучення його до провадження як потерпілого (а.с.4-5).
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 27.08.2018 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню (а.с.16).
Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчий в мотивувальній частині постанови від 27.08.2018, зокрема, зазначив, що 25.05.2018, близько о 06:10 год. в районі буд. № 59 по вул. Сіверській в Харків сталося зіткнення автомобілю «Тоуоtа RAV 4» д.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілю «Ford escort» д.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 . В результаті чого водій автомобілю «Ford escort» ОСОБА_6 загинув на місці пригоди, а його пасажир ОСОБА_7 каретою швидкої допомоги був доставлений до ХМКЛШМНД, де від отриманих тілесних ушкоджень також помер. Згідно судово-медичної експертизи №12-14/643-А/18 від 17.08.2018 у ОСОБА_3 , 1993р.н., яких-небудь ушкоджень не виявлено. Враховуючи те, що у ОСОБА_3 не виявлені тілесні ушкоджень середньої тяжкості, що є кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 286 КК України, не являється потерпілим по даному кримінальному провадженню (а.с.16).
Слідчий суддя не погоджується з висновком слідчого про відсутність підстав до задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Так, доводи, викладені у скарзі ОСОБА_3 спростовують доводи слідчого, викладені в постанові від 27.08.2018 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.
Так, згідно консультативного висновку лікаря-спеціаліста, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім..Проф.О.І.Мещанінова» №10/5651 від 25.05.2018, вказаної дати було проведено обстеження ОСОБА_3 та встановлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої тем`яно-потиличної області, забою м`яких тканин шиї (а.с.11).
Як на підставу для відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим слідчий посилається на Висновок судово-медичної експертизи №12-14/643-А/18 від 17.08.2018, згідно якого у ОСОБА_3 , 1993р.н., яких-небудь ушкоджень не виявлено (а.с.17).
Однак, як слідує з зазначеного вище Висновку, він був здійснений за відсутності ОСОБА_3 .
При цьому, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення заявника до суду зі скаргою, оскільки скаржник вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав 19.09.2018 та подав до суду скаргу 27.09.2018, тобто в межах встановленого частиною першою статті 303 КПК України строку 10 днів з моменту вчинення бездіяльності, тобто в строки, передбачені ч.1 ст.304 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 26, 107, 303-307, 309, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1