Справа № 126/2040/16-к
Провадження №11-кп/772/36/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

та її захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 6 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, українка, громадянка України, з базовою загальною середньою освітою, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана невинуватою у зв`язку з недоведенням вчинення інкримінованого її злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та виправдана;
процесуальні витрати за проведені експертизи у сумі 1320,60 грн. ( одна тисяча триста двадцять грн. 60 коп.) покладені на рахунок держави;
вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням ОСОБА_7 обвинувачувалась у наступному.

В період весни літа 2016 року ОСОБА_7 виявила, що на присадибній ділянці належного їй домогосподарства по АДРЕСА_2 , яку вона використовує для вирощування культурних сільськогосподарських рослин, поміж рослин картоплі проросли самосіяні рослини маку. Обробляючи вказану земельну ділянку шляхом просапування бур`янів у травні червні 2016 року, ОСОБА_7 залишила проростати рослини маку, таким чином, вирощуючи їх поряд з культурними рослинами, з метою їх подальшого використання для власних потреб без мети збуту.
12 липня 2016 року працівниками поліції на підставі добровільної згоди власника домогосподарства ОСОБА_7 на проникнення та огляд належного їй домогосподарства по АДРЕСА_2 на присадибній ділянці господарства було виявлено та вилучено 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) рослин маку з корінням, які згідно висновку експерта №1071 від 15.07.2016 року мають анатомно морфологічні ознаки рослин Мак снотворний, містять наркотично активні алкалоїди опію, є рослинами виду Мак снотворний та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається лише для промислових цілей.
Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування снотворного маку у кількості сімсот п`ятдесят п`ять рослин.
Розглянувши кримінальне провадження по суті, суд виправдав ОСОБА_7 у зв`язку недоведенням вчинення інкримінованого її злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд, ухваливши щодо ОСОБА_7 виправдувальний вирок, належним чином у відповідності до вимог КПК не обґрунтував мотиви прийнятого рішення, безпідставно визнав недопустимими доказами протокол огляду місця події, речові та інші докази, зокрема, висновок експерта, ще до ухвалення судового рішення задоволено клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом відеозапису огляду місця події, через те, що СD-диск, на яких міститься відеозапис огляду місця події, не є первинним носієм інформації. Крім того, апелянт вказує на те, що суддя ОСОБА_1 з невідомих причин був заінтересований у призначенні кримінального провадження до судового розгляду, оскільки ще до виходу до нарадчої кімнати за результатами підготовчого судового засідання узгоджував дату судового розгляду, про що свідчить звукозапис підготовчого судового засідання. Також прокурор наголошує, що відповідно до технічного запису та журналу судового засідання 06.04.2017 суд перебував у нарадчій кімнаті 13 хв., після виходу з якої проголосив вирок, який складається з 13 друкованих аркушів, що ставить під сумнів дотримання правил ст. 367 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечили проти її задоволення, наполягаючи на залишенні виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Висновок суду про необхідність виправдання ОСОБА_7 у зв`язку з недоведенням її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, обґрунтований, базується на досліджених у судовому засіданні доказах, належним чином проаналізованих, сукупності яких у вироку дана вірна оцінка.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що вона на присадибній ділянці належного їй домогосподарства рослини маку не садила та не обробляла їх, згоду на огляд домогосподарства працівникам правоохоронного органу дала фактично під їх примусом.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були понятими при огляді місця події, пояснили, що мак проростав на необробленій земельній ділянці серед бур`янів.

Слідча ОСОБА_14 , допитана судом в якості свідка, зокрема, пояснила, що розписку про дозвіл на огляд домогосподарства піл її диктовку писала ОСОБА_7 . До суду з клопотанням про надання дозволу на огляд не зверталась, вважаючи, що за час розгляду клопотання рослини маку можуть бути знищені.

Оцінивши вказані показання та дослідивши надані стороною обвинувачення інші докази в контексті їх допустимості, належності та достатності, суд правильно виправдав ОСОБА_7 , обґрунтувавши своє рішення наступним.

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (cm.85 КПК України).

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного справедливого рішення у справі.

Згідно вимог ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ч.1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
При цьому, ч. 2 ст. 234 цього ж Кодексу визначає, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Отже, під час проведення огляду місця події 12.07.2016 року у даному кримінальному провадженні було порушено вимоги вказаних норм закону, оскільки всупереч ним, проникнувши на територію домогосподарства обвинуваченої ОСОБА_7 на підставі її дозволу, працівники поліції не могли без ухвали слідчого судді проводити огляд присадибної ділянки, а тому докази отримані під час огляду є недопустимими.

Відповідно до вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови КМУ від 6 травня 2000 р. N 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», вбачається, що діяльність з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з культивування та (або) використання рослин, включених до списку N 3 таблиці I Переліку, що містять малі кількості наркотичних речовин, з додержанням умов, визначених законодавством. Поняття вирощування охоплює різні роботи з догляду за посівами (засіяною площею) і рослинами виду мак снотворний або рослинами роду коноплі, незаконне культивування яких карається у кримінально-правовому порядку (обробка міжрядь, боротьба зі шкідниками і хворобами, знищення бур`янів, підживлення добривами, поливання та інші дії, у т. ч. догляд за розсадою в закритому ґрунті).

Однак суду не було надано жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_7 обробляла територію своєї присадибної ділянки, де ріс мак. Під час огляду місця події поняті бачили, що присадибна ділянка була у занедбаному стані, так як на ній росли бур`яни.

Відповідно до вимог ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, стороною обвинувачення не було доведено вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України.

З наведеними у вироці висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Та обставина, що суддя ще до виходу до нарадчої кімнати за наслідками підготовчого судового засідання узгоджував дату можливого судового розгляду не свідчить про його заінтересованість у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , оскільки узгодження з учасниками дати судового розгляду лише сприятиме його вчасному початку.

Колегія суддів також не погоджується з доводами прокурора в частині того, що суд, перебуваючи всього 13 хвилин у нарадчій кімнаті, порушив її таємницю.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 6 квітня 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: