АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/217/18
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/400/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.289 КК України
В И Р О К
іменем України
08 травня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000048 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саги Олешківського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено: за ч.1 ст.289 КК України на 2 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 07 січня 2018 року близько 11.00 години, перебуваючи поблизу за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, шляхом підняття та переміщення в подальшому з використанням металевої тачки, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda TACT» об`ємом 49 см. куб., рама № НОМЕР_1 , вартістю 4590,26 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 , та в подальшому розпорядився мопедом на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вказує на незаконність вироку в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Так, під час вирішення питання про вид та міру покарання, суд прийняв правильне рішення про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Однак, призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, суд безпідставно вийшов за межі санкції ч.1 ст.289 КК України, оскільки вказана норма передбачає покарання у виді позбавлення волі в межах від трьох до п`яти років. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладення на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора та ухвалення нового вироку в частині призначення покарання, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.289 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

Як убачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Оскільки він та інші учасники судового провадження, не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу винного, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, підлягає скасуванню з таких підстав.
При призначенні покарання, суд обґрунтовано послався у вироку на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема: похилий вік, посередню характеристику за місцем проживання, факт першого притягнення до кримінальної відповідальності; наявність обставин, які пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Поруч із цим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що суд призначив обвинуваченому покарання не передбачене санкцією ч.1 ст.289 КК України.

Так, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

Призначаючи покарання, суд не врахував вимоги ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Санкція ч.1 ст.289 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.
З резолютивної частини вироку вбачається, що всупереч вищевказаним нормам закону, суд призначив ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, при цьому не призначав покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Тобто, суд незаконно вийшов за межи санкції ч.1 ст.289 КК України, якою передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, оскільки санкцією цієї статті не передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок в частині призначення обвинуваченому покарання - має бути скасований, з ухваленням в цій частині нового вироку, за яким ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 має бути звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік. При цьому, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого в період іспитового строку, на нього мають бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Зазначене покарання відповідатиме вимогам ст.65 КК України, та є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів. У решті вирок має бути залишений без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3
З оригіналом згідно
Копія вироку оформлена 08 травня 2018 року
Вирок набрав законної сили 08 травня 2018 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2