Справа № 206/4031/18
Провадження № 1-кс/206/561/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2018 місто Дніпро
Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз
16.02.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до відбування покарання строком на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
23.07.2018 слідчий звернувся до слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даним клопотанням.
Відповідно до клопотання слідчого, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється в тому, що 10.04.2018, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився біля будинку № 4 по вулиці Космонавтів у м. Дніпро, де побачив відкритий колодязь кабельної каналізації, по дну якого пролягали кабелі зв`язку. В цей же час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднане з проникненням у сховище, а саме: колодязя кабельної каналізації, яке належить ПАТ «Укртелеком». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, цього ж дня, тобто 10.04.2018, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, вчиняючи корисливий злочин повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи її настання, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до колодязя кабельної каналізації, де ножем, який мав при собі, відрізав три кабелі, після чого виліз із вказаного колодязя та утримуючи зазначені кабелі при собі намагався покинути місце вказаного злочину. Довести свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг, так як був затриманий на місці скоєння злочину співробітниками поліції із викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1890/18 від 22.06.2018, заподіяна матеріальна шкода ПАТ «Укртелеком» складає 1866 гривень 60 копійок. Крім того, під час досудового розслідування, було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Наявність вказаних ризиків, на думку слідчого та прокурора, була обумовлена відсутністю у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, постійного джерела доходу, неповнолітніх дітей, потреби доглядати за своїми батьками, обізнаністю підозрюваного з покаранням, яке передбачено законодавством за вчинений злочин (позбавлення волі на строк до 5 років), та те, що будучи неодноразово судимим, ОСОБА_4 вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку маючи непогашену та не зняту судимість.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити, зазначив про наявність обґрунтованої підозри, та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав висунуту підозру та встановлені ризики необґрунтованими, також зазначив, що просив слідчого забезпечити його захистом та призначити йому адвоката, оскільки він не вчиняв крадіжки, на що його було поставлено до відома, що правову допомогу він зможе отримати під час судового розгляду, тобто його право на захист було порушено. Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що постійно спілкується з матір`ю та братом, тобто має стійкі соціальні зв`язки, жодного разу з 10.04.2018 не переховувався від органів досудового розслідування та не вчиняв впливу на свідків а також інших злочинів, працює не офіційно вантажником на металобазі. Також, пояснив, що 10.04.2018 о 01. год. 15 хв. його було затримано працівниками патрульної поліції, які йому погрожували вивести до кар`єру та закопати, якщо він не візьме на себе крадіжку кабелю, після чого приїхала слідча оперативна група, які також змушували його визнати себе винним і зізнатись у скоєнні даного злочину, після чого його було затримано та доставлено до відділу поліції, де він пробув цілий день. Під час перебування у відділі поліції його, також, змусили взяти на себе злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, ніби то він знайшов гвинтівку у лісосмузі, хоча фізично він не міг цього зробити, оскільки весь день, 10.04.2018, він перебував у приміщенні відділу поліції.
Адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваного та просив відмовити у задоволенні клопотання, при цьому вказав на відсутність будь-яких доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_4 та правової кваліфікації інкримінованих дій та підтвердження ризиків, зазначених стороною обвинувачення.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного та адвоката, вивчивши та дослідивши подане клопотання та надані стороною обвинувачення письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних наступного.
ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 отримав 23.07.2018 о 08 год. 00 хв.
У відповідності із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя при розгляді даного клопотання враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Ознайомившись із змістом клопотання, а також, матеріалами долученими в обґрунтування обставин, вказаних у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра, висунута ОСОБА_4 не може вважатись обґрунтованою за таких підстав.
В підтвердження обставин викладених у клопотанні, в тому числі, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим було долучено копію обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. За змістом обвинувачення, ОСОБА_6 10.04.2018 приблизно о 10 год., знаходився у лісосмузі поблизу с. Любимівка, де знайшов гвинтівку, та почав з собою носити, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу. Після чого, того ж дня, приблизно о 14 год. 15 хв., маючи при собі вогнепальну зброю, пересуваючись вулицями м. Дніпро був зупинений представником поліції за куріння тютюну в заборонених місцях, о 15 год. 10 хв. у присутності двох понятих видав для огляду та подальшого вилучення предмет, за своїми ознаками схожий на гвинтівку, а в подальшому набув статусу обвинуваченого за даних обставин.
В той же час, як вбачається із наданих суду матеріалів, а саме копії протоколів огляду місця події від 10.04.2018, вказані слідчі дії були здійснені, в тому числі, з 15 год. 20 хв. по 17 год. 00 хв., тобто майже у час проведення інших слідчих дій за іншим кримінальним провадженням.
Окрім іншого, слідчим, також, на підтвердження підозри було надано копії протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які відповідно до протоколів допиту являються працівниками УПП в Дніпропетровській області, які після всіх слідчих дій, 10.04.2018, доставили ОСОБА_4 до приміщення Самарського РВ, та свідка ОСОБА_9 , з протоколу допиту якого вбачається, що він бачив лише силует невідомої особи. Дані протоколи допитів не містять обов`язкових реквізитів, передбачених ст. 104 КПК України, а саме дату, час проведення слідчої дії та номеру кримінального провадження, дати його внесення до ЄРДР. Тобто з протоколу незрозуміло по якому саме кримінальному провадженню та коли були допитані вказані свідки.
Крім того, дослідивши вказані протоколи, також є незрозумілим хто повідомив про злочин, вчинений 10.04.2018, оскільки свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказано, що заявником був ОСОБА_10 , а з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , вбачається, що саме він здійснив виклик та зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які приїхали на виклик.
Вказані вище обставини, у своїй сукупності, вочевидь дають підстави для сумнівів слідчому судді у обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних у клопотанні обставин, а саме: часу та місця події, а тому, слідчий суддя вважає, що ні слідчим у клопотанні ні прокурором у судовому засіданні не було доведено обґрунтованості у підозрі, висунутій ОСОБА_4 .
В той же час, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. При цьому спираючись на норми національного кримінального процесуального закону, збір доказів, які передували повідомленню про підозру є прерогативою діяльності сторони обвинувачення.
При цьому практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄС у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄС у справі «Веренцов проти України» - п.86, «Яллох проти Німеччини»).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення не дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні не свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з злочином, тобто не виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні.
Відповідно до рішення від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії», де ЄСПЛ зазначив: «Перекладення тягаря доведення на затриманого в таких питаннях дорівнює перевертанню правила ст.5 конвенції положення, що вважає затримання винятковим відступом від права на свободу, яке припустимо тільки у вичерпно перелічених і чітко визначених випадках» (§85).
Виходячи із вищевикладеного, а також, враховуючи, що обґрунтована підозра є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу як і наявність ризиків, передбачених, ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, через необґрунтованість підозри.
Також, необхідно зазначити, що з 10.04.2018, тобто з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та до моменту подання слідчим даного клопотання до слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не переховувався від органів досудового розслідування, не вчиняв впливу на свідків, протилежного сторона обвинуваченого не довела.
Таким чином, щодо ризиків, встановлених слідчим на досудовому розслідуванні, слід зазначити, що наявність таких ризиків не достатньо обґрунтована та мотивована, та недоведена стороною обвинувачення як і наявність обґрунтованої підозри.
Також, слідчий суддя, з метою недопущення аналогічних порушень у майбутньому, вважає за необхідне вказати на наявність у поданому клопотанні недоліків, таких як зазначення інших статей (ч. 2 ст. 286 КК України), які не фігурують у даному клопотанні у самій підозрі, та характеризуючих матеріалах, однак, які передбачають кримінальну відповідальність, долучення до клопотання копій всіх доказів (копій протоколів, довідок, рапортів та інше) не засвідчених належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитись у вірності наданих копій, не зазначення у поданих копіях деяких протоколах часу допиту свідків (протокол допиту свідка ОСОБА_11 ) що є невідповідністю вимогам до протоколу, визначених у ст. 104 КПК України, проведення слідчих дій (огляд) без участі підозрюваного, потерпілого, свідків та понятих (2 протоколи огляду місця події та огляду предметів від 10.04.2018), посилання слідчого у клопотанні на невірну тяжкість злочину, у порушення ст. 12 КК України та санкції статті, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, -
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1