У Х В А Л А

31 травня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

провівши судове засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/331/81/2018 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив про те, що після винесення ухвали суду про забезпечення йому медичної допомоги він не отримує жодного медичного препарату, в тому числі і знеболюючого. Через наявні у нього захворювання зубів, наявність гнійного запалювальнго процесу, він відчуває постійний біль, який заважає йому брати участь у судовому засіданні та захищатися самостійно. На його звернення адміністрація СІЗО не реагує, вважає, що подальше перебування його в умовах СІЗО без медичної допомоги може привести його смерті, тому просив вирішити вказане питання суд.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що його письмові звернення до різних установ тривалий час не дають результату.

У судовому засіданні прокурори поклались у вирішенні питання надання медичної допомоги на суд.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про попереднє ув"язнення" медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Розділом 10 наказу "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів" від 18.03.2013 року № 460/5 передбачено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Згідно довідки від 30.03.2018 року ОСОБА_7 страждає на хронічний остеомієліт верхньої шелепи на тлі вторинного імунодефіциту.

22.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя була винесена ухвала про зобов"язати начальника Запорізького СІЗО № 10 негайно організувати та забезпечити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, консультацію лікаря щелепно-ліцьового хирурга та надання медичного лікування (обстеження, приймання медикаментів, проведення хірургічних втручань та таке інше) за призначенням лікаря за рахунок державного бюджету України та встановити строк виконання ухвали суду не пізніше 30.05.2018 року.

Станом на 30.05.2018 року відповіді про проведене медичне лікування ОСОБА_7 суду не надано, що свідчить про умисне невиконання судового рішення начальником СИЗО ОСОБА_8 .

Відповідно до п.53 рішення Європейського суду з прав людини "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року Суд повторює, що до обов`язків держави належить забезпечення осіб, які перебувають під вартою, необхідною медичною допомогою (див., наприклад, рішення від 16 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30626/02, пп. 72-74, із подальшими посиланнями). При визначенні того, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі, з урахуванням стану її здоров`я і «практичних вимог ув`язнення», та визначити за обставин конкретної справи, чи застосований стандарт охорони здоров`я був сумісний з людською гідністю особи, взятої під варту (див. рішення від 15 травня 2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23803/03, п. 138, із подальшими посиланнями).

У судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 перебуває у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з 02.06.2017 року, судом було проведено 11 засідань, під час яких ОСОБА_7 не скаржився на стан свого здоров"я, зазначаючи лише про те, що він має низку тяжких хронічних захворювань.

22.05.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив про погіршення стану здоров"я, підвищення температури тіла, відчуття сильного болю, наявністю гнійної кровотечі із ясен. Зазначений факт був підтверджений лікарями швидкої допомоги. Вказані факти свідчать про те, що стан здоров"я ОСОБА_7 погіршився саме за час його перебування у СІЗО тобто в умовах ізоляції та за час перебування під контролем держави.

Крім того, враховуючи пояснення обвинуваченого та відсутність інформації щодо проведеного його лікування на виконання ухвали суду від 22.05.2018 року, суд розцінює ускладення стану здоров"я обвинуваченого саме із ненаданням належної медичної допомоги хворобам, які загострилися та прогресують.

Таким чином, під час розгляду вказаного провадження судом були встановлені факти порушення адміністрацією СІЗО № м10 м.Запоріжжя та працівниками медичної частини СІЗО прав обвинуваченого ОСОБА_7 на належене медичне обстеження та лікування, що може у свою чергу потягнути порушення ст. 3 Конвенції щодо нелюдського поводження із особою, яка перебуває у місцях попереднього ув"язнення.

З метою забезпечення прав ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність повідомити про виявлені порушення уповноважених осіб для надання ОСОБА_7 належної медичної допомоги та притягнення винних осіб до відповідальності через невиконання судового рішення від 22.05.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 11, 206, 372 КПК,-

У Х В А Л И В:

ПОВТОРНО зобов"язати начальника Запорізького СІЗО № 10 НЕГАЙНО організувати та забезпечити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, консультацію лікаря щелепно-ліцьового хирурга та надання медичного лікування (обстеження, приймання медикаментів, проведення хірургічних втручань та таке інше) за призначенням лікаря за рахунок державного бюджету України.

Встановити строк виконання ухвали суду не пізніше 15.06.2018 року.

Про вжиті заходи та результати обстеження та лікування письмово повідомити Жовтевий районний суд м. Запоріжжя суддю ОСОБА_1 до 15.06.2018 року.

Про виявлені порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 в частині відмови у надання медичного лікування в умовах СІЗО м. Запоріжжя повідомити:

- начальника Південно-східного міжрегіонального управління з витань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України м. Дніпро, вул. Короленка, 4.

- прокурора Запорізької області м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-а

Повідомити прокурора Запорізької області про вчинене начальником Запорізького СІЗО ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене ст. 382 КК України - умисне невиконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2018 року для вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вказаної особи та початок розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1