АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурораОСОБА_6 ,
підозрюваногоОСОБА_7 ,
захисника підозрюваногоОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та захисника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, Черкаської області, українця, громадянина України, із незакінченою вищою економічною освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,-

обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ,-

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивує, тим, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000986 від 09.02.2018 за фактом скоєння закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 09.02.2018 близько 18.15 години ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 10 по вулиці Байди Вишневецького в місті Черкаси, на ґрунті тривалих неприязних стосунків, пов`язаних із систематичною невиплатою ним заборгованості за орендовану нерухомість, маючи умисел направлений на вчинення умисного вбивства, підійшов зі спини до раніше знайомого йому ОСОБА_9 , який в цей час виходив із салону власного транспортного засобу та із застосуванням невстановленого під час проведення досудового розслідування предмету із колюче ріжучими властивостями, почав наносити останньому чисельних ударів в життєво важливі органи, а саме - в голову та в шию. Від отриманих ударів потерпілий впав на асфальтове покриття, а ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне, протиправне заподіяння смерті, продовжував наносити колото ріжучі поранення в голову та шию ОСОБА_9 .. В цей час дану подію побачила дружина потерпілого і почала кликати на допомогу, а ОСОБА_7 , усвідомивши, що його викрито, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Внаслідок вчинення протиправних дій, ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ран м`яких тканин голови, шиї, тулуба, верхніх кінцівок з частковим ушкодження м`язового пучка двохголового м`язу та судиннонервового сплетіння лівого плеча, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 02-01/964 від 10.08.2018 разом із наслідками відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

31.08.2018 органом досудового розслідування у встановленому законом порядку ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

05.09.2018 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та застосовано відносно останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею місцевого суду не в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 фактично проживає в орендованому житлі в м. Києві, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків, а тому безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_10 вказує на те, що слідчим суддею місцевого суду не дотримано вимог ст. 178 КПК України, та не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично проживає в м. Києві, може переховувати від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, та, перебуваючи на волі, може безперешкодно завершити замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді та відсутність підстав для задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та захисника ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя посилається на те, що прокурор належним чином не обґрунтував і не довів в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Крім того, прокурором не обґрунтована неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 найменш суворого запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , проте, в даному випадку обраний місцевим судом найменш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, є занадто м`яким.

В свою чергу запобіжний захід у виді тримання під вартою, який просять застосувати прокурор та захисник ОСОБА_10 в своїх апеляційних скаргах, враховуючи положення ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177, 178, 183 КПК України є занадто суворим, оскільки в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не достатньо викладені обставини на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, відсутнє обґрунтування в клопотанні неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах кримінального провадження містяться докази, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він раніше не судимий, ніде офіційно не працює, не має постійного місця проживання .

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, покарання яке йому загрожує у разі доведеності його вини, а також те, що останній не має постійного місця проживання, в м. Черкасах не проживає, орендує житло в м. Києві, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім, і забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та належну його процесуальну поведінку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2018 року підлягає до скасування з постановленням нової ухвали, якою необхідно клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково, та застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, строком на 42 дні, тобто до 30.10.2018 включно, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , з 20 до 6 години , та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.3, ч. 5 п. 4, 8. ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 183, 194, 392, 393, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та захисника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2018 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчий слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 42 дні, тобто до 30.10.2018 включно, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_2 , з 20 до 6 години.

Зобов`язати ОСОБА_7 :

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за кожною їх вимогою;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :