Провадження № 1-кс/344/7488/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження №0000167 від 27.11.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського міського суду із скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 28.08.2017р. про закриття кримінального провадження за № 0000167 від 27.11.2015р.

Обґрунтовуючи вимоги скаржник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, передчасною та необґрунтованою. Так, співробітники міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , силоміць перемістили водія ОСОБА_5 з-за керма на заднє сидіння його автомобіля, тобто затримали ОСОБА_5 06.05.2015р. на вул.Є.Коновальця в м.Івано-Франківську без відповідної ухвали слідчого судді, та відвезли в міський відділ поліції, тобто здійснили привід потерпілого до відділку, що є порушенням ст.371 КК України. В подальшому не було зафіксовано факт доставки ОСОБА_5 у відділ та не складено протоколу про затримання особи. Ухвалами слідчих суддів від 06.04.2016р. та 26.04.2016р., якими скасовувались попередні постанови про закриття кримінального провадження за № 0000167 від 27.11.2015р., встановлено вже про те, що на допит потерпілого повістки чи інших повідомлень в порушення ст.135 КПК України йому не вручалось, права про не свідчення щодо своїх родичів, не роз`яснювалось, підтверджено також і те, що до потерпілого застосовувалось насильство шляхом залякування, приводу та допиту. Вказано в скарзі і те, що не перевірено чи отримував працівник міліції ОСОБА_9 письмове доручення про допит ОСОБА_5 , отже ОСОБА_5 двічі, як він вважає, незаконно було допитано з порушенням ст.40,41,133,135 КПК України. Не досліджено спричинення шкоди працівниками міліції (катування в розумінні ст.1 Конвенції як фізичне так і моральне) та фальсифікації протоколу допиту з 10.25год. по 10.55год. 06.05.2015р. Окрім того, було порушено право ОСОБА_5 на правову допомогу під час проведення слідчих дій, а саме його затримання.

У судовому засіданні адвокат вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі та наданих в засіданні пояснень, просив задовольнити скаргу.

Слідчий у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги та пояснив, що ним в повному обсязі допитано всіх свідків, з`ясовано про відсутність складу злочину, оскільки потерпілим не визначена завдана шкода у даному кримінальному провадженні, при цьому також надано слідчим в повному обсязі належну оцінку всім зібраним доказам під час досудового розслідування.

Заслухавши захисника скаржника та слідчого дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження № 0000167 від 27.11.2015р. (3 томи), вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі оскарження постанови про закриття провадження.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Строк скаржником не пропущено, оскільки постанова отримана була адвокатом 25.09.2018р.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 28.08.2017р. було закрито кримінальне провадження № 0000167 від 27.11.2015р. у зв`язку з відсутністю в даній події складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

За вимогами ч.2 ст.365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Так, як слідує з матеріалів кримінального провадження 27.11.2015р. до ЄРДР було внесено відомості про те, що службові особи Івано-Франківського МВ УМВС України в області, 06.05.2015р. близько 16.00год перевищуючи свої службові повноваження, що явно виходили за межі наданих прав та повноважень, застосовуючи фізичне насильство, силоміць помістили ОСОБА_5 у салон належного йому автомобіля та доставили його на ньому у міський відділ міліції. Цього ж дня, перебуваючи в адмінприміщенні міського відділку службові особи Івано-Франківського МВ УМВС України в області з метою отримання від ОСОБА_5 пояснень, застосували до нього фізичне насильство, що супроводжувалось психологічним тиском.

Отже, предметом досудового розслідування є факт затримання потерпілого, його доставка до приміщення відділку міліції та проведення допиту після такої доставки при перевищенні службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам громадянина, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Тому, не є вірними посилання ОСОБА_5 та його представника у даній скарзі в частині допиту ОСОБА_5 як свідка у іншому кримінальному провадженні №0001684 від 28.04.2015р. стосовно його брата ОСОБА_10 , який проводився того ж дня 06.05.2015 року, до часу затримання та доставки у відділ міліції (у разі якщо такий допит проводився) та подальший виклик його як свідка в цей ж день на 19.00 год., оскільки правомірність таких дій працівників міліції зі свідком ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні внесеному 27.11.2015р. до ЄРДР, та буде надано в подальшому оцінку таких доводів органами слідства чи судом (при розгляді справи в суді) чи в іншому порядку визначеному законодавством. З врахуванням цього, та предмету дослідження фактів у кримінальному провадженні №0000167 від 27.11.2015р., слід на переконання слідчого судді, як при розгляді даної скарги, так і під час досудового розслідування встановити наявність чи відсутність обставин, що стосуються дотримання працівниками міліції прав ОСОБА_5 в період часу з 16.00год. по 18.00год., тобто з часу його поміщення в автомобіль, незаконне на його думку затримання та допиту після такого затримання у відділку міліції.

Так, попередніми ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду, якими скасовувались постанови про закриття даного кримінального провадження зазначалось те, що мав дослідити слідчий. Такі доручення слідчого судді частково були виконані під час досудового слідства.

В оскаржуваній постанові від 28.08.2017р. зазначено про те, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були присутніми під час затримання та доставки особи до міліції, як стверджує потерпілий ОСОБА_5 , однак слідством достатньо не було встановлено подію - чи було саме затримання та доставка особи з перевищенням службових повноважень, що явно виходили за межі наданих прав та повноважень працівникам правоохоронного органу, чи дійсно відсутній склад правопорушення, оскільки потерпілий сам погодився, будучи за кермом власного авто, поїхати до відділку міліції, і жодних залякувань, тиску чи інших протиправних дій стосовно ОСОБА_5 вони не вчиняли. Разом з тим, враховуючи розбіжності у поясненнях потерпілого ОСОБА_5 та свідків - працівників міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слідчим належна оцінка такого надана не була. При цьому, дана подія відбувалась в присутності, як стверджує потерпілий, і інших працівників міліції, що проводили на місці перебування автомобіля ОСОБА_5 обшук у приміщеннях по АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001684 від 28.04.2015р., яке стосується брата потерпілого ОСОБА_11 (щодо інших громадян, які також були з прилеглих будинків як стверджував потерпілий осіб таких слідством не встановлено), однак слідчим допитано тільки одного свідка працівника міліції, присутнього на час затримання ОСОБА_5 ОСОБА_8 , але чи були інші працівники міліції в той час, слідством не з`ясовано та належно не встановлено чи дійсно до потерпілого вчинялося насильство щодо поміщення його ж у власний автомобіль на заднє сидіння чи такий самостійно проїхав до відділку у власному авто за кермом. Встановлення таких обставин та достатнє зібрання доказів зможе підтвердити чи спростувати наявність складу кримінального правопорушення по якому проводиться досудове розслідування.

Щодо допиту працівником правоохоронного органу ОСОБА_9 . ОСОБА_5 після прибуття останнього до відділку міліції, то слід дати належну оцінку такому допиту, оскільки свідок ОСОБА_12 зазначив, що спілкування відбувалось протягом 5-10хв., але таке не було допитом в розумінні вимог КПК України. Разом з тим, потерпілий стверджує перебування його у відділку міліції після доставки протягом 1 години і факт допиту без дотримання вимог КПК України. Такі розбіжності, на переконання слідчого судді, залишилися поза належною увагою слідства при закритті кримінального провадження.

Тому доводи скарги в частині того, що слідчим передчасно закрито кримінальне провадження, а слідство не є повним та відсутня оцінка всіх доказів в їх сукупності, є на переконання слідчого судді, частково вірними.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, а тому є підстави для скасування постанови.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 28.08.2017р. про закриття кримінального провадження за № в ЄРДР 0000167 від 27.11.2015р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2018 року.