ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року, Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000241 від 05.04.2018 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

-неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Володимирівка, Володимир-Волинського району, Волинської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Оваднівського професійного ліцею, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 року, близько 02.00 години, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на територію двору будинку АДРЕСА_3 , де в той час знаходився автомобіль марки «ВАЗ - 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_13 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи відповідно до попередньої домовленості з неповнолітнім ОСОБА_5 , розбивши скло у дверях проник в салон вказаного автомобіля та шляхом пошкодження замка запалювання намагався завести двигун, але зробити цього не зміг. Після чого, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 спільно виштовхали вказаний автомобіль з місця його паркування до будинку АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої дії, 05 квітня 2018 року, близько 02.30 години, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення автомобільної акумуляторної батареї, прибули з цією метою до двору багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 . У вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом пошкодження капоту таємно викрали з належного на праві власності ОСОБА_8 автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , акумуляторну батарею марки «FireBall 12V 60 Ah», вартість якої, згідно висновку експерта № 69 від 19.07.2018 року становить 261,80 грн.
Після чого, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , повернулися до будинку АДРЕСА_4 , де вони залишили викрадений автомобіль марки «ВАЗ - 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . У вказаному місці, ОСОБА_4 , з використанням викраденої ним спільно з ОСОБА_5 акумуляторної батареї, намагався завести двигун вказаного автомобіля, але, після того, як їхні дії були виявлені очевидцем ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 залишили вказаний автомобіль та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, погодившись з їх кваліфікацією. Суду показав, що дійсно, 05 квітня 2018 року, в нічний час, він разом із своїм знайомим ОСОБА_15 проходили по вулиці Миколаївській в м.Володимир-Волинському. Біля одного з приватних будинків вони побачили автомобіль марки «ВАЗ», зеленого кольору, яким вирішили заволодіти. Оскільки автомобіль не заводився, вони з Шевчуком відштовхали його на іншу вулицю. Після чого, вони разом пройшли до двору багатоповерхового будинку, де стояло кілька автомобілів, підійшли до одного з них, відігнули капот та зняли акумулятор. Повернувшись до залишеного ними автомобіля, вони встановили на нього викрадений акумулятор та намагалися його завести, але це в них не виходило. Через деякий час, коли їх помітив невідомий чоловік, вони втекли. Зауважив, що не був обізнаний про вік ОСОБА_5 , вважаючи його повнолітнім. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнає повністю, потерпілого ОСОБА_7 частково. У вчиненому щиро кається, просив суд суворо його не карати.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених обставин визнав повністю, погодився з їх кваліфікацією. Суду показав, що 05 квітня 2018 року, в нічний час, він разом із своїм знайомим ОСОБА_16 проходили по вулиці Миколаївській в м.Володимир-Волинському. Біля одного з приватних будинків вони побачили автомобіль марки «ВАЗ», зеленого кольору, яким вирішили заволодіти. ОСОБА_17 проник до салону автомобіля та намагався його завести, але зробити цього не зміг. Тоді вони разом від штовхали вказаний автомобіль на іншу вулицю. Далі, вони пройшли до двору багатоповерхового будинку, де стояло кілька автомобілів, підійшли до одного з них, ОСОБА_17 відігнув капот і вони зняли акумулятор. Повернувшись до залишеного ними автомобіля, вони встановили на нього викрадений акумулятор і ОСОБА_18 намагався його завести, але не зміг цього зробити. Після чого, коли їх окликнув невідомий чоловік, вони втекли. Повністю визнає цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , частково потерпілого ОСОБА_7 . У вчиненому щиро кається, просив суд суворо його не карати.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених під час судового розгляду обставин, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що у 2014 році він по усній угоді купив автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль, без акумуляторної батареї та не обладнаний сигналізацією, знаходився на неогородженій території двору його будинку за адресою: АДРЕСА_3 . 05 квітня 2018 року, в той час, коли він перебував у відрядженні в іншому місті, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що вказаний автомобіль було викрадено. Прибувши з відрядження, він прибув до відділу поліції, де знаходився його автомобіль і оглянувши його помітив, що в ньому розбито скло задніх лівих дверцят, а також пошкоджений замок запалювання. Зазначив, що на час судового розгляду заподіяні збитки йому не відшкодовано. Не наполягав на призначенні обвинуваченим суворого покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що йому на праві власності належить автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . В ніч з 04 на 05 квітня 2018р. він залишив вказаний автомобіль у дворі будинку № 1 по вулиці Князя Олега. Зранку 05 квітня 2018р. він вийшов до двору вказаного будинку та побачив, що капот його автомобіля пошкоджено, акумуляторну батарею з автомобіля викрадено. Підтвердив, що обвинувачені добровільно частково відшкодували йому завдані збитки. Просив суд не призначати обвинуваченим суворого покарання.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_4 . 05 квітня 2018 року, в нічний час, він почув шум на вулиці. Підійшовши до вікна він побачив, що напроти його будинку двоє хлопців штовхають автомобіль марки «ВАЗ». Коли він вийшов на вулицю, вказані хлопці намагалися закрити двері автомобіля, відкривали капот, штовхали автомобіль. Тоді він вийшов на вулицю й запитав хлопців, що вони роблять. Останні відповіли йому, що нічого не роблять та втекли. Придивившись до автомобіля, він впізнав його, як належний чоловікові, проживаючому неподалік від нього по АДРЕСА_3 .

Протоколом огляду місця події від 05.04.2018 року з фототаблицями, в ході якого встановлено, що на проїзній частині вулиці Кунцевича в м.Володимир-Волинський, Волинської області, навколо домоволодіння № 15 знаходиться автомобіль марки «ВАЗ - 2101», зеленого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та зафіксовано наявні пошкодження автомобіля (к.п.а.с.14-22).

Постановою від 05.04.2018 року про визнання автомобіля марки «ВАЗ - 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (к.п. а.с.27).

Протоколом огляду предмету від 11.05.2018 року, в якому відображено про огляд автомобіля марки «ВАЗ - 2101», зеленого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду виявлено наступні механічні пошкодження: відсутнє скла задніх лівих пасажирських дверцят, пошкоджено скло освітлювального ліхтаря заднього ходу, пошкоджений замок запалювання. Встановлено наявність на відповідному місці акумуляторної батареї в корпусі чорно-жовтого кольору з написами WESTA 12V 60 Ah. В ході огляду потерпілий ОСОБА_7 заявив, що у належному йому автомобілі на момент викрадення акумуляторна батарея була відсутня, встановлена в автомобілі акумуляторна батарея йому не належить (к.п. а.с.23-24).

Заявою свідка ОСОБА_19 про добровільне надання ним працівникам поліції диска з відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3 (к.п. а.с.32).

Протоколом огляду предмету від 20.04.2018 року, в якому відображено про огляд CD-R диску маки «Artex». Під час огляду виявлено, що на вказаному диску міститься відеозапис із камери відеоспостереження, яка розміщена на будинку АДРЕСА_3 . За допомогою персонального комп`ютера встановлено, що на диску записані відео файли. В ході перегляду відеозапису № 1 встановлено, що на ньому зображений двір домоволодіння АДРЕСА_3 , за воротами знаходиться автомобіль марки «ВАЗ - 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , до автомобіля підходять дві особи чоловічої статі. В ході перегляду відеозапису № 2 встановлено, що дві особи ховаються за автомобілем. Після чого, один з чоловіків підійшов до передніх водійських дверцят та намагається їх відчинити. В ході перегляду відеозапису № 3 встановлено, що невстановлені особи відчинили багажник автомобіля (к.п. а.с.34-36).

Постановою від 20.04.2018 року про визнання CD-R диска з відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3 , речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (к.п. а.с.37).

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 228, від 08.05.2018 року, згідно якого, два сліди пальців рук, виявлені та від копійовані на відрізок липкої стрічки, вилучені 05.04.2018 року під час проведення огляду місця події з автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), залишені не пальцями рук особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », а іншою особою (особами) (к.п. а.с.56-67).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 50 від 15.05.2018 року, згідно якого, середня ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ-2101», 1978 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 05.04.2018 року, без врахування будь-яких пошкоджень, складала 12080,00 грн. (к.п. а.с.74-76).

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 325, від 09.07.2018 року, згідно якого, два сліди пальців рук, виявлені та від копійовані на відрізок липкої стрічки, вилучені 05.04.2018 року під час проведення огляду місця події з автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишені пальцями руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (к.п. а.с.94-106).

Постановою від 10.07.2018 року про визнання двох слідів пальців рук, виявлених та вилучених 05.04.2018 року під час проведення огляду місця події; дактилокарт на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та гіпсового зліпка низу взуття речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження (к.п. а.с.108).

Протоколом огляду предмету від 18.06.2018 року, в якому відображено про огляд належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Samsung j-1», в ході якого, ОСОБА_5 зайшов у меню телефону, відкрив програму «Instagram», авторизувавшись зайшов на свою сторінку. В соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_5 відкрив сторінку, на якій зображено особи, з якими він вів листування та вказав, що особа, підписана як «fedotov.911» є ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_5 відкрив вказану сторінку та пояснив, що на фото він зображений разом із своїм знайомим ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_5 відкрив своє листування з ОСОБА_4 , із якого встановлено, що останній вмовляє ОСОБА_5 щоб він всю вину взяв на себе (к.п. а.с.113-116).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.06.2018 року з фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , у присутності понятих, в якому відображено, що у присутності понятих, в якому відображено, що ОСОБА_4 розповів та показав на місці про обставини незаконного заволодіння ним разом із ОСОБА_5 транспортним засобом (к.п. а.с.125-131).

Протоколом огляду місця події від 05.04.2018 року з фототаблицями, в ході якого встановлено, що у дворі будинку АДРЕСА_5 знаходиться автомобіль марки «ВАЗ - 2101», помаранчевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та зафіксовано наявні на ньому пошкодження (к.п.а.с.136-140).

Протоколом огляду предмету від 13.05.2018 року, в якому відображено про огляд автомобільного акумулятора марки «Westa FireBall 12 V 60 A» в пластиковому корпусі чорного кольору. На передньому боці акумуляторної батареї міститься наклейка із нанесеними написами інформативного характеру В ході огляду потерпілий ОСОБА_8 вказав, що це саме той акумулятор, який був викрадений з його автомобіля в ніч із 04 на 05 квітня 2018 року (к.п. а.с.157-158).

Постановою від 13.05.2018 року про визнання автомобільного акумулятора марки «Westa FireBall 12 V 60 A» в пластиковому корпусі речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (к.п. а.с.160).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 69 від 19.07.2018 року, згідно якого, утилізаційна вартість АКБ « FireBall 12 V 60 Ah» , як металобрухту, може становити 261,80 грн. (к.п. а.с.169-174).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 року з фототаблицями, за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_10 , педагога ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_12 , у присутності понятих, в якому відображено, що ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини незаконного заволодіння ним разом із ОСОБА_4 транспортним засобом (к.п. а.с.188-195).

Наведені докази суд визнає належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою.

При встановлених обставинах, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з першим епізодом обвинувачення суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за другим епізодом за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкцій інкримінованих статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, не призначаючи додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , вчинення ним кримінального правопорушення вперше, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.ст.65,103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, на час вчинення кримінальних правопорушень був студентом навчального закладу, за місцем навчання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкцій інкримінованих статей Особливої частини КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 на момент скоєння злочинів був неповнолітнім, при призначенні йому покарання суд враховує як межі санкцій інкримінованих статей Особливої частини КК України, так і відповідні положення Загальної частини КК України, а саме ст.ст.98,102 цього Кодексу, і призначає покарання у виді позбавлення волі у вказаних межах для неповнолітніх осіб без конфіскації майна.

У досудовій доповіді, складеній 21.09.2018р. Володимир-Волинським МРВ з питань пробації вказано, що з врахуванням соціально-психологічної характеристики неповнолітнього обвинуваченого та оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган з питань пробації дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_5 , вчинення ним кримінального правопорушення вперше, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, всі обставини даної справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливі без ізоляції від суспільства та призначає покарання із застосуванням ст.75,104 КК України, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

В частині законності та обґрунтованості цивільних позовів, суд приходить до наступного.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, в якому він просить суд стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12080,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, та 15000,00 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди зазначено, що протиправними діями обвинувачених, які виразились у незаконному заволодінні автомобілем, йому завдано майнової шкоди на вказану у позові суму.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, який подано відповідно до вимог ст.128 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно вимог ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування вказаних обставин, в установлених законом випадках, покладається на потерпілого.

Дослідивши докази, надані потерпілим ОСОБА_7 на підтвердження спричинення йому матеріальної шкоди, суд вважає, що в цій частині вимог слід відмовити за недоведеністю, оскільки потерпілим ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження не було надано суду жодних доказів, які б об`єктивно підтверджували як вартість відновлювального ремонту його автомобіля, так і розмір понесених витрат, пов`язаних з ремонтом. У висновку автотоварознавчої експертизи № 50 від 15.05.2018 року, визначена середня ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ-2101», 1978 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 05.04.2018 року, без врахування будь-яких пошкоджень, що позбавляє суд можливості визначити розмір фактично заподіяної майнової шкоди.

В частині відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_7 вказав, що внаслідок протиправних дій обвинувачених він зазнав фізичних та душевних страждань, переживши емоційний стрес, через що в нього погіршився стан здоров`я, з`явилися тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, а також побоювання щодо збереження власного майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В судовому засіданні встановлено неправомірність дій обвинувачених відносно потерпілого ОСОБА_7 внаслідок незаконного заволодіння та часткового пошкодження майна, яке перебувало в його користуванні, що вказує на порушення прав потерпілого та наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За таких обставин, беручи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в цій частині частково, визначивши розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок обвинувачених у розмірі 3000 гривень.

Саме така сума, на думку суду, служитиме належним відшкодуванням моральних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_7 внаслідок кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди, у відповідності до ст.1166 ЦК України суд задовольняє повністю, оскільки майнова шкода у зазначеному розмірі не заперечується обвинуваченими та повністю підтверджується доданими до цивільного позову письмовими доказами.

Вимоги потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи наведені вище норми закону, вважає за необхідне задовольнити частково, визначивши розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок обвинувачених у розмірі 2000 гривень.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених.

Запобіжний захід щодо обвинувачених під час досудового розслідування не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, всього стягнути 5 750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Автомобіль марки «ВАЗ-2101», 1978 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили повернути особі, в якої він перебував у законному володінні - ОСОБА_7 .
Передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 автомобільну акумуляторну батарею марки «Westa FireBall 12 V 60 A» в пластиковому корпусі чорного кольору, після набрання вироком законної сили залишити законному власнику.
Два сліди пальців рук, виявлених та вилучених 05.04.2018 року під час проведення огляду місця події, дактилокарти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , SD-R диск із відеозаписами з камери відео спостереження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Гіпсовий зліпок низу взуття, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави 1001,00 грн. судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи № 228 від 08.05.2018 року (код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м.Луцьку/м.Луцьк/24060300, рахунок отримувача 0002, , банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку 803014), стягнувши по 500 грн. 50 коп. з кожного..
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави 429,00 грн. судових витрат за проведення автотоварознавчої експертизи № 50 від 15.05.2018 року (код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м.Луцьку/м.Луцьк/24060300, рахунок отримувача 0002, , банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку 803014), стягнувши по 214 грн. 50 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави 1144,00 грн. судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи № 325 від 09.07.2018 року (код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м.Луцьку/м.Луцьк/24060300, рахунок отримувача 3002, , банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку 899998), стягнувши по 572 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави 572,00 грн. судових витрат за проведення автотоварознавчої експертизи № 69 від 19.07.2018 року (код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів: УК у м.Луцьку/м.Луцьк/24060300, рахунок отримувача 3002, , банк отримувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку 899998), стягнувши по 286 грн. з кожного.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1