Справа № 645/6293/18
Провадження № 1-кс/645/2182/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженню № 0002221 від 05.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова, із скаргою на постанову від 19.10.2018 року слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківської області про відмову у задоволенні клопотання щодо призначення експертизи у кримінальному провадженню № 0002221 від 05.04.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Скаргу обґрунтовувала тим, що 16.10.2018 року вона звернулась із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України до слідчого про призначення генетичної експертизи. Зазначила, що судово-медичним експертом відділення № 2 відділу СМЕ трупів ХОБ СМЕ ОСОБА_5 було зроблено завідомо неправдивий висновок СМЕ від 16.09.2016 року № 1615-с/16. За підсудністю досудове розслідування проводиться у Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області, зразки матеріалів СМЕ знаходяться у відділенні № 2 ХОБСМЕ, розташованого на території Немишлянського району м. Харкова.
Відомості за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України внесені в ЄРДР № 0002221 від 05.04.2017 року, саме через завідомо неправдивий висновок СМЕ від 16.08.2016 року щодо розтину трупа її сина. Вона не оскаржує факт смерті її сина, а оскаржує дії експерта ОСОБА_5 , яким було зроблено завідомо неправдивий висновок, на підставі саме висновку експерта було закрито провадження за ч. 2 ст. 115 та ч. 2 ст. 127 КК України. Просила скасувати постанову слідчого від 19.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, просила її задовольнити та скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 19.10.2018 року. Зазначила, що експертом ОСОБА_5 було винесено завідомо неправдивий висновок, не було встановлено особу, розтин трупу якої проводився, особу не пред`являли для впізнання, розтин проводився без наявних документів, не було витребувано медичну документацію. Вважала, що був проведений розтин трупа невідомої особи, а ні її сина, також для проведення експертизи були взяті біологічні зразки не її сина. Тому проведення генетичної експертизи вважала необхідним.

Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні із доводами скарги не погодився та зазначив, що ОСОБА_3 є потерпілою по даній справі, за практикою молекулярно-генетичні експертизи призначаються за тяжкими та особливо тяжкими злочинами. Всі матеріали за фактом смерті знаходяться в Новобоварському відділі поліції, там знаходяться первинні документи і там доцільно проводити зазначену експертизу.

Суд, вислухавши заявника та слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0002221 від 05.04.2017 р. за ч. 2 ст. 384 КК України, вважає, що вказана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відомості до ЄРДР № 0002221 від 05.04.2017 року, були внесені на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року за заявою ОСОБА_3 , за ознаками складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України. Тобто в даному кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини щодо надання завідомо неправдивого висновку експертом, складеного та наданого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаний зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту.

В матеріалах кримінального провадження наявна копія висновку експерта ОСОБА_5 № 1615-с/16 від 16.09.2016 року, у висновку експерт зазначив, що причиною смерті ОСОБА_6 є отруєння невстановленою речовиною, напевно введеною ін`єкційним способом.

Згідно постанови про визначення територіальної підслідності від 25.04.2017 року Харківської місцевої прокуратури № 4 прокуратури Харківської області визначено територіальну підслідність кримінального провадження № 0002221 від 05.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, за органом досудового розслідування Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 була допитана в якості потерпілої 15.06.2017 року.

Згідно копії витягу із кримінального провадження № 0001704 від 04.07.2017 р. вбачається, що відомості до ЄРДР також були внесені за ч. 1 ст. 384 КК України, щодо неправомірних дій посадових осіб ХОБСМЕ.

Згідно ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.. 9 КПК України - прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 92 КПК України - обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст. 93 КПК України - збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 220 КПК України - клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання.
Згідно ст.. 223 КПК України - слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно ст.. 242 КПК України - експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Згідно ст.. 243, 244 КПК України - експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження. У разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.
Слідчий суддя самостійно визначає експерта, якого необхідно залучити, або експертну установу, якій необхідно доручити проведення експертизи.
При задоволенні клопотання про залучення експерта слідчий суддя у разі необхідності має право за клопотанням особи, яка звернулася з клопотанням про залучення експерта, вирішити питання про отримання зразків для експертизи відповідно до положень статті 245 цього Кодексу. Висновок експерта, залученого слідчим суддею, надається особі, за клопотанням якої він був залучений.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_3 16 жовтня 2018 року звернулась до слідчого із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про призначення експертизи, але постановою слідчого від 19.10.2018 року у задоволенні клопотання було відмовлено, у зв`язку із тим, що судово-медична експертиза ОСОБА_6 проводилась в межах кримінального провадження № 0006248, яке перебуває у провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області. Враховуючи, що експертиза проводилась в межах кримінального провадження, яке було відкрито за фактом смерті ОСОБА_6 і оригінали матеріалів перебувають у Московському ВП, слідчий вважав доцільним проведення генетичної експертизи у межах даного кримінального провадження, оскільки в матеріалах кримінального провадження № 0002221 відсутні оригінали висновків та матеріали досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_6 .
Згідно ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: п. 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ст. 304 КПК України - скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст. 307 КПК України - ра результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Таким чином, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та аналізувавши наведені норми КПК України судом встановлено, що було порушено порядок вирішення питання щодо призначення експертизи у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 306,307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19.10.2018 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженню № 0002221 від 05.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 19.10.2018 року ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженню № 0002221 від 05.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1ст. 384 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1