АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/827/18 Номер провадження 11-кп/786/778/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника установи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 р. за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна, який скасовано вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_7 покарання за ст.307 ч.2, 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано термін попереднього ув`язнення із 02.06.2015 року по 14.12.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Мотивуючи своє рішення, суддя врахував особу засудженої, кількість і характер судимостей, дані про поведінку засудженої і її ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, той факт, що засуджена раніше неодноразово засуджувалась за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, раніше звільнялась умовно-достроково та знову вчинила аналогічний умисний злочин, виходив з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань - виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у засудженої ОСОБА_7 почали проявлятися позитивні тенденції у поведінці, але встановлені судом обставини, дані про її особу, не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довела своє виправленні і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, засуджена ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Просить ухвалу суду скасувати та звільнити її умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вважає рішення суду необгрунтованим та винесеним з порушенням норм кримінального права, оскільки доказом її виправлення є саме подання керівництва виправної колонії про застосування щодо неї ст..81 КК України, Вказує, що сумлінне ставлення до праці підтверджує той факт, що вона працевлаштована з моменту прибуття до виправної колонії № 65, а саме з 17.04.2018р. і по даний час.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги засудженої та думку представника колонії № 65 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженої, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції виходив з того, що позитивні зміни у поведінці ОСОБА_7 тільки почали проявлятися і з огляду на кількість і характер судимостей, даних про поведінку засудженої та її ставлення до праці, дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає висновки суду помилковими.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, ОСОБА_7 засуджена вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2015 р. за ст. 307 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна, який скасовано вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307, 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.
Початок строку відбування покарання 02.06.2015, кінець строку відбування покарання 20.11.2019.
З 29.01.2016р. відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65).

Як вбачається з характеристики на засуджену ОСОБА_7 , остання працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді розкрійницею. На початку відбування покарання характеризувалася негативно, за що мала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Після проведення виховної роботи, засуджена змінила та покращила своє ставлення до відбування покарання, за що мала два заохочення. До виконання своїх обов`язків відноситься добросовісно, завдання виконує вчасно та якісно.

Наявність одного стягнення від 08.02.2017, накладеного у період відбуття покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)», не свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до довідки про залучення засудженої до праці, ОСОБА_7 з жовтня 2017р. працевлаштована у розкрійний цех № 11 та отримувала заробітну плату.

Окрім того, ОСОБА_7 залучена до програми диференційованого виховного впливу "Духовне відродження", заняття якої відвідує.

Колегія суддів вважає, що у поведінці засудженої ОСОБА_7 відбулися позитивні зміни, будує позитивні плани на майбутнє, планує після звільнення з місць позбавлення волі проживати разом зі своїми дітьми та влаштуватися на роботу.

Така позитивна тенденція в поведінці засудженої ОСОБА_7 , сумлінне ставлення до праці та прагнення до ресоціалізації у суспільстві може свідчити про її виправлення та є підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2018 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою спільне подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 03 місяці 12 днів.

Встановити ОСОБА_7 адміністративний нагляд строком на 1 рік з встановленням обмежень:

-заборона виходу із дому, квартири за адресою: АДРЕСА_1 - з 23.00 до 05.00 год. ранку наступного дня;

-реєстрації у відділенні поліції 3 рази на місяць;

-заборони находження в кафе, ресторанах міста, з метою придбання та вживання алкогольних напоїв;

-заборона виїзду за межі території району без письмового дозволу Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4