Справа № 128/1830/18
УХВАЛА
Іменем україни

17 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ухта, республіка Комі АРСР, без постійного місця проживання, українця, громадянина України, розлученого, освіта середня, до засудження не працювавшого, раніше судимого:
1) 08.01.1965 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст. 146 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився 15.10.1965 року по кінцю строку.
2) 26.11.1965 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст. 206 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 06.11.1969 року по кінцю строку.
3) 02.06.1978 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст. 140 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 09.04.1982 року по кінцю строку.
4) 09.09.1982 року міським судом Московського району м. Рига за ст.ст. 139 , 24 ч.2 КК м.Латвії до 4 років позбавлення волі.
5) 12.08.1983 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч.2, 42 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 13.06.1987 року по кінцю строку.
6) 26.12.1995 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч. 4, 44 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 07.10.2000 року по кінцю строку.
7) 27.02.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 07.11.2011 року по кінцю строку.
8) 29.03.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
9) 24.09.2013 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.1, 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
10) 29.01.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.1, 69, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.
11) 13.08.2014 року Кам`янець - Подільським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 05.08.2016 року по кінцю строку.
На тепер відбуває покарання за вироком від 29.03.2017 року постановленим Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2,185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі

про застосування ст.81 КК України, -

Встановив:
Засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання в ДУ «СВК №81» звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його умовно достроково на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав, просив її задоволити, враховуючи поведінку під час відбуття покарання та відсутність дисциплінарних стягнень, а також його похилий вік (72 роки) та стан здоров`я. За можливості його звільнення, він має намір звернутися з заявою про оформлення йому пенсії та пройти курс реабілітації в медичному закладі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, оскільки ОСОБА_4 був дванадцять разів засуджений. Крім того, згідно матеріалів особової справи засудженого, зокрема, характеристики, довідки про наявність стягнень та заохочень, довідки про заробітну плату, вбачається, що ОСОБА_4 на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням; не має дисциплінарних стягнень та заохочень, тобто засуджений не довів своєю поведінкою, що він стан на шлях виправлення та заслуговує застосуванню ст. 81 КК України.

Представник Стрижавської ВК №81 у вирішенні клопотання засудженого поклався на думку суду.

Врахувавши позиції сторін, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд враховує, що частиною другою ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 по даній справі засуджений 29.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2,185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ухвали ст. 72 ч.5 КК України залік з 01.02.2017 року.
Початок строку- 01.02.2017 року. Кінець строку: 03.11.2018 року.
Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.02.2017 року. В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 22.05.2017 року з державної установи «УВП (№1)» м. Вінниця, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався та адміністрацією установи не заохочувався.
За час відбування покарання в установі характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не було. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно, у відношенні до представників адміністрації установи поводить себе ввічливо, тактовно, але не щиро. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Соціально-корисні зв`язки втрачено.
Переведенню до дільниці соціальної та застосуванню ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким за статейними ознаками не підлягає.
Крім того, комісією установи було відмовлено засудженому в застосуванні ст.81 КК України умовно-достроковому звільненню, за формальними ознаками який підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 04.03.2018 року, про що було складено протокол №7 від 16.03.2018 року . На профілактичному обліку не перебуває.
Таким чином, суд, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, враховує, що останній раніше неодноразово судимий ( 12 разів) за умисні корисні злочини.
Також, суд враховує, що відповідно до характеристики, довідки про наявність стягнень та заохочень, ОСОБА_4 в установі не був працевлаштований за власним бажанням. Дисциплінарні стягнення за час відбуття покарання у засудженого є відсутніми, однак заохочення також не застосовувались, що не свідчить про те, що засуджений ставленням до праці та своєю поведінкою підтверджував бажання стати на шлях виправлення. В зв`язку з зазначеним, 16.03.2018 року під час розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення комісією установи ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 немає, оскільки хоча засуджений і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів своєю сумлінної поведінки під час відбування всього покарання, не був працевлаштований та не отримував заохочень, тому з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до засудженого ст.81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

Ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього ст. 81 КК України за вироком від 29.03.2017 року постановленим Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2,185 ч.2, 70 ч.1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1