У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2018 Справа №607/12415/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0001255 від 28.03.2013 року, -

в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою, у якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0001255 від 28.03.2013 року.

В обґрунтування скарги посилається на наступне.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001255 від 28.03.2013 року, яке розпочалось ще в листопаді 2017р. та, у зв`язку із навчанням у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова, завершилось 22 червня 2018 року, заявник категорично не погоджуюсь із висновком слідчого ОСОБА_4 про доведеність факту вчинення самогубства батьком заявника - ОСОБА_5 , оскільки обставини кримінального провадження свідчать про інсценування самогубства.

Як на основний доказ вчинення батьком заявника самогубства слідчий ОСОБА_4 посилається на Висновок експерта Тернопільського обласного бюро СМЕ №200 від 29.04.2013 року, складений лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_6 .

Проте, результати розтину трупа ОСОБА_5 лише не виключають спричинення ним вогнепального поранення своєї голови власноручно, однак немає прямих і однозначних доказів того, що саме це і відбулося, а самі висновки експерта викликають сумніви у заявника та є такими, що складені з порушенням Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. N 6.

Органом досудового розслідування абсолютно не доведено відсутність можливості того, що, спочатку невідомі заявнику особи (чи особа) з якихось причин побили ОСОБА_5 , внаслідок чого і виникли кровотечі в його легені та в підшлункову залозу. А згодом, коли побачили, що він перебуває у важкому стані, вирішили приховати сліди своїх злочинних дій та здійснили постріл у голову ОСОБА_5 з його ж табельної зброї, вклавши пістолет в його руку.

Також, в матеріалах кримінального провадження заявником не виявлено «Висновку експерта судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів з трупа гр-на ОСОБА_5 » від 17.04.2013р. Можливо тому, що даний висновок повністю спростовує версію про самогубство ОСОБА_5 .
Від самого початку здійснення кримінального провадження № 0001255 від 28.03.2013 року та по сьогоднішній день на орган досудового слідства та на свідків, очевидно, здійснюється незаконний вплив зі сторони невідомих заявникові, але явно впливових осіб, з метою недопущення з`ясування справжніх обставин загибелі ОСОБА_5 . Іншими причинами заявник не можу пояснити наявності таких чисельних порушень лише при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 , не кажучи вже про відсутність будь-якого бажань:-, органу досудового слідства з`ясувати чисельні невідповідності у показах свідків.

Щодо показань тих свідків, які на момент виявлення мертвим ОСОБА_5 в приміщенні чергової частини 1-го МВМ ТМВ перебували там, як це встановлено органом досудового розслідування (якщо вірити тому, що запис: відеореєстратора не є змонтованими, в чому у заявника особисто є сумніви, або ж покинули це приміщення незадовго до цього моменту.

Такими свідками є: ОСОБА_7 . - черговий Тернопільського МВМ-1 Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області, показання якого зафіксовано на стор. 4-6 оскаржуваної постанови; ОСОБА_8 - оперуповноважений СКР Тернопільського MB, показання якого зафіксовано на стор. 6-7 оскаржуваної постанови; Нагрибецький Ігор І. - ДІМ Тернопільського MB, показання якого зафіксовано на стор. 7-9 оскаржуваної постанови; ОСОБА_9 - адміністративний практик, працівник патрульної служби - інспектор ОРПС. сержант міліції (чергує в приміщенні МВМ-1 з 18 години до 18 години наступного дня), показання якого зафіксовано на стор.9-10 оскаржуваної постанови; ОСОБА_10 - водій службового автомобіля, показання якого зафіксовано на стор. 10-11 оскаржуваної постанови; ОСОБА_11 - 27.03.2013р. о 20:00 год. за вказівкою заступника начальника СКР Тернопільського MB ОСОБА_12 заступив у групу фільтрації, завданням якої було опитування доставлених і затриманих осіб на рахунок встановлення їх можливої причетності до скоєння злочинів та інших правопорушень, показання якого зафіксовано на стор. 15 оскаржуваної постанови; ОСОБА_13 - відповідно до журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ОСОБА_13 перебував в службовому приміщенні відділення в період з 05:20 год. 28.03.13 до 08:00 год. 28.03.13р., показання якого зафіксовано на стор.11 оскаржуваної постанови.

ОСОБА_11 стверджує про те, що коли він покидав приміщення 1-го МВМ Тернопільського MB, то бачив ОСОБА_5 живим у кімнаті чергових. Тому, якщо це відповідає дійсності, його показання щодо того, що він не чув звуку пострілу пістолета є логічними та правдивими.

Однак, що стосується решти шести осіб, то їхні показання про те, що вони не чули звук пострілу з пістолета, здійсненого в голову ОСОБА_5 , спростовується результатами проведеного 19.02.2015р. слідчого експерименту щодо чутності звуку пострілу пістолета в приміщенні 1-го МВМ Тернопільського MB Даним слідчим експериментом встановлено те, що звук пострілу з пістолета Макарова добре чути у всіх кімнатах приміщення 1-го МВМ ТМВ. При умові, що ОСОБА_5 дійсно покінчив би життя самогубством, для чого тоді цим шістьом особам, серед яких п`ятеро - працівники міліції, а один ( ОСОБА_13 ) - нещодавно достроково звільнений від відбування покарання за вчинений злочин, надавати неправдиві показання про те, що вони не чули звуку пострілу з його пістолета???

Якщо ж вірити вище згаданим показанням свідків про те, що вони дійсно не чули звуку пострілу із пістолета, то в такому випадку постріл було здійснено ІЗ ПІСТОЛЕТА З НАЯВНИМ НА НЬОМУ ГЛУШНИКОМ, ЩО ПОВНІСТЮ ВИКЛЮЧАЄ ЗДІЙСНЕННЯ ЛИПНИЦЬКИМ О.І. САМОГУБСТВА, адже на знайденому на його тілі пістолеті глушника не було в наявності.

Що стосується завідомо неправдивих показань ОСОБА_14 , то за заявою мами заявника, яка також є потерпілою у даному кримінальному провадженні, за даним фактом було порушено кримінальне провадження №0000046 від 22.02.2017р. Надалі постановою слідчого ОСОБА_4 вище згадане кримінальне провадження було закрито, навіть без проведення допиту ОСОБА_13 та належного дослідження його показань, наданих у нашому кримінальному провадженні, у системному взаємозв`язку із показаннями інших свідків, записами відеореєстратора, тощо.

Однак, слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ухвалою від 27.06.2018р. скасував постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, порушеного за фактом надання свідком ОСОБА_13 завідомо неправдивих показань у нашому кримінальному провадженні.

Наявні суперечності між собою у показаннях свідків, яких в оскаржуваній постанові зазначено такими, що приймали участь в тих чи інших слідчих діях. Візьмімо хоча б ситуацію щодо зазначення ПІП судмедексперта, який приймав участь в огляді місця події 28.03.2013р.

Так, свідок ОСОБА_15 (слідчий СУ УМВС України в Тернопільській області і (стор.11 постанови) та свідок ОСОБА_16 (спеціаліст в галузі балістики та трасології') (стор. 12 постанови) стверджують, що окрім них в огляді місця події брав участь лікар судово-медичний експерт Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_17 .

Однак з показів старшого інспектора роти поліції особливого призначення ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 (стор. 23 постанови), який склав протокол огляду місця події, вбачається те, що такий огляд було здійснено за участі судово-медичного експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_19 .

Існує і третя версія того, який саме судово-медичний експерт приймав участь в огляді місця події 28.03.2013р. Як це вбачається з «Картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону» (Додаток 7), на місце події о 09:07 год. 28.03.2013р. було направлено судово-медичного експерта Кравець.

По різному свідками описується також і факт стосовно вчинених слідчим дій із виявленим на столі в кімнаті чергових відео реєстратором.

Стосовно «достовірності» експертних досліджень відеореєстратора, вилученого із приміщення 1-го МВМ Тернопільського MB 28.03.2013р.:

1.Відповідно до «Протоколу огляду місця події» від 28.03.2013р., складеного слідчим СВ Тернопільського MB УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_18 (а.к.п. 14). огляд місця події закінчено 13:10 год. В процесі огляду місця події на столі в кімнаті оперативного чергового виявлено ввімкнений відео реєстратор з монітором, на якому зображення поділено на чотири квадрати (а.к.п. 17). Після виявлення вищезгаданого відео реєстратора, він, в процесі огляду місця події, позначається під №1 та упаковується в пакет експертної служби МВС № 1979136 (а.к.п. 52).

2.Відповідно до «Протоколу огляду предмету» від 29.04.2013р.. складеного старшим слідчим прокуратури м. Тернополя ОСОБА_20 (а.к.п. 78, 79), під час огляду предмета виявлено: поліетиленовий пакет для речових доказів, в якому знаходиться відео реєстратор МВ-1 серійний номер № DVR-2S:. Проте, у вищезгаданому протоколі жодним словом не згадується ані про номер пакета, в якому було доставлено відео реєстратор в прокуратуру м. Тернополя, ані про номер пакета, в який було упаковано відео реєстратор після його огляду слідчим ОСОБА_20 . Як вбачається із нього ж Протоколу, то огляд відео реєстратора провів одноособово слідчий ОСОБА_20 .

3.Надалі відео реєстратор досліджувався судовим експертом ОСОБА_21 науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УВСУ в Тернопільській області (копія наявна вм.к.п), який у своєму «Висновку експерта» від 18.09.2014р. № 1-547 14 зазначив про те, що відео реєстратор доставлено на дослідження упакованим в спеці: ий пакет Експертної служби МВС України № 1755230, із заклеєним клапан . на жому нанесені написи «слідчий:/підпис/поняті: 1/підпис/2/підпис/ дата пакування 28.03.2013.

З цього місця вже починаються явні невідповідності v зазначенні обставин кримінального провадження.

Якщо слідчий прокуратури ОСОБА_20 одноособово здійснив огляд відео реєстратора 29.04.2013р„ то яким чином 20.06.2014р. даний відео реєстратор поступив для проведення експертизи до науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УВСУ в Тернопільській області в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України (звідкіля у працівника прокуратури спеціальний пакет МВС України?) , із зазначенням на такому дати пакування 28.03.2013р. та вчиненими на пакеті підписами понятих?

Далі, у розділі «ВИСНОВКИ» «Висновку експерта» ОСОБА_22 взагалі зазначено парадоксальні відомості про те, що, виявляється, на відео реєстраторі наявні відеозаписи, створені в період з 00:00 27.03.2013 по 00:00 29.03.2013, що явно не відповідає інформації із «Протоколу огляду місця події», відповідно до якої відеорестратор станом на 13:10 год. 28.03.2015р. вже був запакований в пакет № 1979136, тобто відключеним від камер спостереження та і живлення також. Надалі відео реєстратор було запаковано в пакет з № 1980539.

4.Наступним здійснення дослідження відео реєстратора здійснював судовий експерт Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_23 . Відповідно до його «Висновку експерта» від 07.05.2015р. № 19/18-15Ф, відео реєстратор поступив до нього на дослідження упакованим в пакет № 1980539. а в його розділі «Визначення об`єктів дослідження» зазначено про те, що відео реєстратор містить відеограми з чотирьох камер спостереження датованих з 23.03.2013 по 30.05.2013. поміж яких є відеограми у проміжку з 00:00 27.03.2013 по 00:00 29.03.2013 року.

Як бачимо із вищезазначеного, то судовий експерт ОСОБА_23 перевершив у своїх дослідженнях навіть судового експерта ОСОБА_22 , та встановив наявність відеозапису у відеорестраторі аж до 30.05.2013р., в той час як такий було запаковано в пакет не пізніше 13:10 год. 28.03.2013р.

5.Наступна експертиза відеореєстратора проводилась Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, що відображено на стор. 17 оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження:

«Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного інститути судових експертиз №309 від 07.04.2016року жорсткий диск наданого відеореєстратору SLK DVR - 0404D містить чотирьохканальний відеозапис з камер відео спостереження; відеозапис з показами таймеру 28.03.2013 знаходяться на ділянці 90-124 ГБ від початку диску; запис на диску проводиться циклічно (стирання відбувається шляхом накладання нового запису на попередній).

Відеозаписи для камер 1,3 та 4 з показами таймеру 28.03.2013 складається з частин А1 (запис з включеною камерою) та Б1 (запис з виключеною камерою), після чого запис зупиняється та спостерігається старий (попередній) запис, який починається кадрами з показами таймеру 23.03.2013 02:00:07.

Відеозапис для камери 2 з показами таймеру 28.03.2013 складається з частин А1 і А2 (запис з включеною камерою) та Б1 і Б2 (запис з виключеною камерою), після чого запис зупиняється та спостерігається старий (попередній) запис, який починається кадрами з показами таймеру 23.03.2013 02:00:07.

По-перше, а куди ж ділися відеограми по 30.05.2013р., про наявність яких зазначив судовий експерт ОСОБА_23 ???!!!

А, по-друге, чому деякий час відеозапис на відеореєстраторі здійснювався із виключеними камерами? Ну не самі ж ці камери виключились на певний час, якась особа і з певною метою їх вимикала. Чи не з метою приховування подій, які відбувались в приміщенні 1-го МВМ ТМВ і мають безпосереднє відношення до насильницької смерті батька заявника?

Виклад таких різного роду взаємосуперечливих обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні, чи ж взагалі не встановлених, можна ще продовжувати, однак заявник вважає що й наведених у даній скарзі цілком достатньо для того, щоб встановити повну необґрунтованість оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2018р. слідчого ОСОБА_4 .

Також, заявником подано уточнення до скарги, згідно якого допитаний в якості свідка, ОСОБА_13 повідомив про те, що він живим ОСОБА_5 не бачив, а побачив його вже мертвим, лежачим на спині в кімнаті оперативного чергового, оскільки одразу після його доставлення у приміщення МВМ-1 працівники міліції провели його у дальній кінець коридору за приміщення кімнати чергового.

Однак, як вбачається із запису відеореєстратора за цей день, то після доставлення ОСОБА_13 у приміщення МВМ-1 саме ОСОБА_5 вийшов із кімнати чергового, та провів ОСОБА_13 в дану кімнату, де записав його в книгу доставлених осіб. Після цього ОСОБА_5 вивів ОСОБА_13 із приміщення чергової кімнати, та провів в глибину коридору, де передав його іншим працівникам міліції. То для чого ОСОБА_13 було потрібно надавати неправдиві свідчення???

По-друге, знову ж таки, ОСОБА_13 повідомив, як свідок, що не чув звуку пострілу пістолета в кімнаті чергового МВМ-1, коли загинув ОСОБА_5 , а знайшов його тіло випадково, прогулюючись по коридору МВМ-1.

Однак, як вбачається із того ж відеозапису, то двері із кімнати чергового були постійно відкриті у приміщення коридору, а тому, перебуваючи в даному коридорі, було просто неможливо не почути звук такого пострілу, що підтверджується інформацією, наявною у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2015р.

Зважаючи на особу ОСОБА_14 , якого було засуджено до позбавлення волі на строк2 роки і 6 місяців за завдання важких тілесних ушкоджень іншій людині, він цілком міг бути причетним до вбивства батька заявника.

Також, як це вбачається із резолютивної частини вище згаданого вироку, суд вирішив строк відбуття покарання ОСОБА_13 рахувати з 21 листопада 2010 року. Тобто, ОСОБА_13 повинен був перебувати в місцях відбування покарання до 21 травня 2013 року, однак вночі 28.03.2013 року він вже розгулював по м. Тернополю у нетверезому стані, та зрештою потрапив до приміщення МВМ-1 ТМВ за дзвінком так і не встановленої особи, яку орган досудового розслідування не спромігся встановити та допитати в якості свідка по сьогоднішній день.

Більш того, дана особа нібито безперешкодно, без жодного за нею наглядом, вночі пересувалася по приміщенні МВМ-1 ТМВ рано вранці 28.03.2013р. («розминала ноги» за її показанням), а за фактом її доставлення до даного відділу міліції навіть не складався протокол про адмінзатримання та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, хоча його дії підпадають під визначення статті «Дрібне хуліганство» КУпАП. То з яких підстав до правопорушника ОСОБА_13 мало місце таке лояльне відношення 28.03.2013р. зі сторони працівників міліції, наявних на той час в приміщенні МВМ-1 ТМВ?

На думку заявника, орган досудового розслідування лише імітував неможливість повторного допиту ОСОБА_13 в присутності мами заявника ОСОБА_24 за її клопотанням, виходячи із наступного.

Так, 31.01.2018р. слідчий ОСОБА_4 звернулась із запитом до судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_25 , відповідно до якого просила надати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 04.05.2017 у справі № 607/8698/16-к про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_13 .

У відповідь слідчому ОСОБА_4 надано копію вироку від 03 жовтня 2017 року у справі № 607/8698/16-к, відповідно до якого ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 2 роки, однак звільнено від відбування призначеного судом покарання на підставі ЗУ «Про амністію». Отже, ОСОБА_26 був присутній у судовому засіданні 03.10.2017р., а тому міг бути допитаним органом досудового розслідування.

Також в матеріалах кримінального провадження наявний лист від 19.02.2018р., відповідно до якого слідчого ОСОБА_27 начальником УІАП ГУНП в Тернопільській області повідомлено про те, що ОСОБА_26 був затриманий 06.01.2018 року, у зв`язку з чим його розшук був припинений, та станом на 19.02.2018р. у розшуку не перебував. Отже, знову ж таки, орган досудового розслідування мав можливість здійснити допит ОСОБА_28 , чого зроблено не було.

Таким чином вище мною викладене підтверджує вірність викладеної скарзі на постанову про закриття кримінального провадження позиції про явну передчасність винесення постанови від 27.04.2018р. про закриття кримінального провадження № 0001255 від 28.03.2013 року за фактом загибелі ОСОБА_5 , в тому числі і з огляду на те, що органом досудового розслідування не в повній мірі здійснено слідчі дії для всебічного встановлення дійсних обставин кримінального провадження, в тому числі не проведено повторний допит свідка ОСОБА_14 , який нібито виявив труп батька заявника 28.03.2013р., в присутності потерпілої ОСОБА_24 .

Представник заявника надав слідчому судді письмову заяву, згідно якої просить скаргу розглядати за його відсутності.

Прокурор прокуратури Тернопільської області у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду скарги

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2017 року по справі №607/17568/15-к, скаргу потерпілої ОСОБА_24 задоволено, а постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_29 від 05 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0001255, внесеного в ЄРДР від 28 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України скасовано, повернувши матеріали даного кримінального провадження СВ прокуратури Тернопільської області для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати зазначені у мотивувальній частині даної ухвали процесуальні дії.

Згідно вказаної ухвали від 07.03.2018 року, вивченням матеріалів закритого к/п №0001255, внесеного в ЄРДР від 28 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та постанови слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_29 від 05 грудня 2016 року у ньому, встановлено, що указаною службовою особою не у повній мірі дотримано вищевказаних вимог процесуального закону, а тому передчасно прийняте оскаржуване рішення. Так, у процесі досудового розслідування у к/п №0001255, слідчим в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_29 належним чином не перевірено обставини, що мають значення для прийняття об`єктивного та законного рішення у к/п, зокрема, не допитано осіб, хоча наявні повістки про виклик ( ОСОБА_13 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_11 ), при тому, що належних відомостей про неможливість їхньої явки на допит до слідчого у матеріалах к/п немає, чим не повністю виконано обов`язкові до виконання вимоги ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2014 року (т.3, а.м.к.п.2 зворот), а також неналежно перевірено версію потерпілої ОСОБА_24 про можливу причетність ОСОБА_13 до, як на думку потерпілої, вбивства ОСОБА_5 .

Крім цього, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.06.2018 року по справі №607/8256/18, задоволено скаргу ОСОБА_24 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000046 від 22 лютого 2017 року. Скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 29 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000046 від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до наведеної ухвали від 27.06.2018 року, слідчий суддя вважає, що посилання у постанові про закриття кримінального провадження на показання ОСОБА_13 , викладені у протоколі допиту від 28.03.2013р. з іншого провадження, не може свідчити про повне, об`єктивне та безпосереднє дослідження всіх обставин кримінального провадження. Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04 травня 2017 року ОСОБА_13 оголошено в розшук із зупиненням судового провадження. Проте, ОСОБА_13 , перебуваючи у розшуку, 14 червня 2017 року отримав повістку від дільничного інспектора про необхідність прибути 29 червня 2017 року до прокуратури Тернопільської області для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дослідженого у судовому засіданні, слідчим не було виконані вказівки, викладені у ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2018 року по справі №607/17568/15-к, зокрема, не встановлено місце перебування ОСОБА_13 та не допитано його як свідка, а знову закрито кримінальне провадження.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За таких обставин, скарга підлягає до задоволення, слід скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_34 від 07.02.2018 року про закриття кримінального провадження №0000959 від 15.03.2016 року, а матеріали вказаного кримінального провадження повернути до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0001255 від 28.03.2013 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 27.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0001255 від 28.03.2013 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001255 від 28.03.2013 року повернути до СВ прокуратури Тернопільської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити до СВ прокуратури Тернопільської області.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1