Єдиний унікальний номер справи 185/8254/18
Провадження № 1-кс/185/2072/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Павлорадскої місцевої прокуратури Дніпрпетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про арешт майна.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, що СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 02 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Так, при розгляді клопотання, встановлено, що 01.10.2018 року приблизно о 14:50 годині водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Дніпровській м.Павлграда в районі бунку №218 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїжджу частину по пішохідному переходу. В результаті наїзду пішоход отримала тілесні ушкодження.

Транспортний засіб ГАЗ 33021 ЗНГ, д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 09.12.2009). На місці події було проведено огляд автомобіля, зафіксовано механічні пошкодження та вилучено на територію Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Павлоград, вул.Шевченко, 51.

02 жовтня 2018 року постановою слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 02 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, поняття заходів кримінально-процесуального примусу включає в себе як заходи забезпечення кримінального провадження, так і окремі слідчі дії з елементами примусу. Майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК, повинно вилучатися незалежно від того, хто є його власником, у кого й де воно знаходиться і чи має зацікавлена особа реальну можливість ним розпорядитися, а речі, документи, гроші, на вилучення яких під час обшуку, огляду, тимчасового доступу до речей і документів мається дозвіл слідчого судді, не є такими, що вилучені тимчасово і не вимагають арешту.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання, слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 02 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у даному кримінальному провадженні, а саме на:транспортний засіб автомобіль ГАЗ 33021 ЗНГ, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 09.12.2009), що зберігається на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: місто Павлоград, вулиця Шевченко, 51, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1