АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/101/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/441/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з поміщенням обвинуваченого до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 обраний у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання про судові витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому , що він 08.12.2017 року близько 02 год. 50 год. ночі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись за місцем свого мешкання в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , вході раптово-виниклої сварки з ОСОБА_9 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс три удари кухонним ножем в область живота ОСОБА_9 з лівої сторони, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних поранень передньої черевної стінки зліва, проникаюче у черевну попрожнину, з пошкодженням лівої долі печінки, шлунку, тонкого кишечнику та його брижейки, поперечно ободової кишки утворились від неменше як трьох травматичних дій колюче-ріжучим предметом, які згідно звисновку експерта №10/7 від 12.01.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить вирок змінити, призначити йому покарання із застосуванням ст.75, ст.76 КК України.
Фактичні обставини кримінального провадження та доведеність його винуватості не оспорює.
Вказує, що суд не взяв до уваги те, що він вину визнав повністю, раніше не судимий, працює по найму, алкогольної та наркотичної залежності не має, потерпілий до нього претензій не має, а тому призначене покарання не відповідає його особі внаслідок суворості.
Також, стверджує, що суд не врахував досудову доповідь органу пробації, згідно якої його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому вирок переглядається в апеляційному порядку лише в частині призначеного покарання в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має .
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття у вчиненому, обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що без реального відбуття призначеного покарання виправлення обвинуваченого не можливе.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.
Дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, суспільно- корисною діяльністю не займається, схильний до зловживання спиртними напоями, не працює, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушеня, яке полягає у завданні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому із застосуванням ножа у життево важливі органи у стані алкогольного спяніння дають підстави для висновку, що суд призначив обвинуваченому покарання із дотриманням вимог ст. 50, 65 КК України і підстав вважати призначене покарання несправедливим через його суворість, як на тому наполягає апелянт, колегія суддів не вбачає.
Підставно було враховано судом і думку потерпілого, який погодився із прокурором про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуттям.
Доводи апелянта про те, що судом не було враховано його шире каяття є немотивованими, оскільки як видно те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності і щиро покаявся стало підставою для призначення покарання у мінімальній межі санкції статті ч.1 ст. 121 КК і ці ж самі обставини не можуть слугувати підставою для звільнення його від відбування призначеного покарання із випробуванням.
Висновки, що містяться у досудовій доповіді органу пробації не є обовязковими для суду і не можуть бути визнані достатньою та самостійною підставою для помякшення призначеного покарання.
Посилань на обставини, які б істотно знижували суспільну небезпечність обвинуваченого, апеляційна скарга не містить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 14.06.2018 року

Суддя: ОСОБА_2