Справа № 727/146/18
Провадження № 1-кп/727/115/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо неповнолітнього:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, -
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 29.11.2017 року, приблизно о 00:35 год., ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, відкрито, перебуваючи по вул.Гагаріна, 21 в м.Чернівці, неподалік зупинки громадського транспорту, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, шляхом нанесення удару в область голови ОСОБА_7 , відкрито заволодів сумкою чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якій знаходились документи: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код платника податків, посвідчення про нагородження відзнакою, посвідчення до відзнаки, посвідчення учасника бойових дій, дві банківські картки «Приватбанку», виписка з лікувального закладу, видані на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Huawei Y541-U02», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1265,87 грн., з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_3 , на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 160 грн. з карткою пам`яті «Transcend micro» об`ємом на 16 Gb, вартістю 100 грн., окуляри для зору, вартістю 200 грн., грошові кошти в сумі 300 грн., блокнот та зв`язка ключів, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють. В подальшому, неповнолітній ОСОБА_6 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2325,87 грн.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що 29.11.2017 року він прийшов в бар « ОСОБА_8 » разом з другом. Там вони випили пива, він сам випив два бокали пива, потім взяли 300 грам горілки. Через деякий час до них підсів потерпілий з пляшкою горілки, який на той час перебував напідпитку. Обвинувачений з потерпілим вийшли курити. Потерпілий сказав йому, що перебував в зоні бойових дій, після чого зробив крок уперед щоб вдарити обвинуваченого головою. Тоді обвинувачений першим вдарив потерпілого в обличчя, після чого той впав. Сумка перебувала на животі у потерпілого. Після того як потерпілий упав, обвинувачений схопив його сумку та побіг з місця події, крикнувши ОСОБА_9 бігти за ним. Приблизно через три хвилини обвинувачений подивився в сумку, звідки узяв 300 гривень та мобільний телефон, після чого викинув сумку. Телефон потерпілого він планував в подальшому продати. Коли вони з його товаришом ОСОБА_9 проходили по вул.28 Червня, то приїхали поліцейські, у зв`язку з чим обвинувачений викинув телефон через ворота. В момент нанесення удару обвинувачений був приблизно за 10 метрів від його товариша ОСОБА_9 . Вказав, що гроші потерпілому повернув, у вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати.
Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути кримінальне провадження у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, міру покарання неповнолітнього обвинуваченого залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Неповнолітній ОСОБА_6 та його законний представник погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Згідно вимог ст.12 КК України скоєний неповнолітнім обвинуваченим злочин належить до категорії тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.п.134), на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.137), по місцю проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.139), по місцю навчання характеризується посередньо (т.1 а.п.141). Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №68 від 26.12.2017 року (т.1 а.п.161-162) ОСОБА_6 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_6 ознак психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, підекспертний ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладанням на нього додаткового обов`язку відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Таким чином, враховуючи зміст досудової доповіді, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин в неповнолітньому віці, щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку, що відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 можливо застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України, а саме у вигляді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи той факт, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, є особою раніше не судимою, вчинив злочин у неповнолітньому віці, потерпілому відшкодована завдана шкода і він не має будь-яких претензій до обвинуваченого, а також враховуючи позицію законного представника, захисника ОСОБА_6 та прокурора, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: спортивна сумка, ремінець до неї, окуляри, зв`язку ключів, блокнот, посвідчення учасника бойових дій, виписка з лікарні, банківська картка «Приватбанк», видані на ім`я ОСОБА_7 , які згідно постанови слідчого від 12.12.2017 року (т.1 а.п.34) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.35) передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: документи, які згідно постанови слідчого від 12.12.2017 року (т.1 а.п.45) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.46) передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Huawei Y541-U02», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з карткою пам`яті «Transcend micro» об`ємом на 16 Gb, який згідно постанови слідчого від 11.12.2017 року (т.1 а.п.55) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.64) переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: оглянута купюра номіналом 100 гривень, яка згідно постанови слідчого від 30.11.2017 року (т.1 а.п.89) визнана речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.90) передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: оглянутий диск з відеофайлами, який згідно постанови слідчого від 21.12.2017 року (т.1 а.п.125) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.п.119) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 кошти в сумі 988,70 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень (сімдесят) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: