Справа 556/1329/18
Номер провадження 1-кп/556/119/2018
В И Р О К
Іменем України

25.10.2018 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000192 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працевлаштованого в ТОВ Кузнецовському налагоджувально-монтажному підприємстві «ЕПМ», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено за таких обставин:

23 травня 2018 року, приблизно о 23:00 год., перебуваючи на території земель Старорафалівської сільської ради, Володимирецького району, Рівненської області, а саме поблизу мосту через р.Стир, що неподалік м. Вараш, Рівненської області, маючи умисел незаконно заволодіти транспортним засобом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, шляхом вільного доступу, умисно, протиправно, незаконно заволодів мотоциклом марки «ZONDER», модель «ZY 50 - 2А», чорного кольору, без реєстраційних номерів, номер рами: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальний збиток на суму 7470 (сім тисяч чотириста сімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю та пояснив суду, що 23 травня 2018 року, приблизно о 23:00 год., перебуваючи на території земель Старорафалівської сільської ради, Володимирецького району, Рівненської області, поблизу мосту через р.Стир, що неподалік м. Вараш, Рівненської області, побачив мотоцикл який стояв біля річки та скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, підійшов до мотоциклу та спробував його завести, коли в нього це невийшло він почав його буксирувати вручну. Через певний проміжок часу був зупинений та затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений також вказав, що потерпілому ОСОБА_7 добровільно відшкодував матеріальні витрати завдані кримінальним правопорушенням.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. В заяві підтвердив, що обвинувачений відшкодував йому матеріальні збитки спричинені кримінальним правопорушенням в повному обсязі та претензій до нього він не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку

Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідити характеризуючі документи відносно обвинуваченого.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_6 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: ОСОБА_6 який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення-злочину, відшкодування потерпілому завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує, відповідно ст. 67 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця працевлаштування, щире каяття.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 обставини справи, обставини, які пом`якшують провину обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що покарання повинно бути призначено відповідно до санкції ст.289 ч.1 КК України. Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 працевлаштований, позитивно характеризується за місцем працевлаштування, і при таких обставинах рахує за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, із застосуванням відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи, тому вважає за можливе звільнити його від покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.

Таким чином, із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_6 не пов`язаного з ізоляцією від суспільства. На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) застосовані не були.

Процесуальні витрати на проведення експертизи №3.3-64/18 від 06.07.2018 року відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 124, 369-371, 373, 374, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати на підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1140 (одна тисяча сто сорок) грн. 00 коп.

Вирок постановлений в нарадчій кімнаті та виготовлений в одному примірнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1