Справа № 686/8674/18

УХВАЛА
26 квітня 2018 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
23.04.2018 року ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного 06.04.2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду на належні йому грошові кошти в сумі 10 000 гривень.
В обгрунтування доводів скарги зазначає, що арешт було накладено необґрунтовано та за відсутності доказів та достатніх правових підстав для цього. Зазначає, що грошові кошти, на які накладено арешт набуті ним законно та правомірно, тому не можуть бути предметом злочину, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, речовими доказами у кримінальному провадженні та предметом спеціальної конфіскації або конфіскації майна. Крім того, на даний час відпала потреба у подальшому арешті майна.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили суд їх задовольнити.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, що відповідно до ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження і надані документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
В ході досудового розслідування, 06.04.2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 03.04.2018 р. обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти в сумі 10 000 гривень.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кодексом порядку.
Відповідно до протоколу огляду речей (документів) від 18.04.2018 року, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти оглянуто за участю спеціаліста в області технічних досліджень документів Хмельницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 та встановлено, що дані грошові кошти ознак технічної підробки не мають.
Разом з тим повідомив, що грошові кошти оглянуті спеціалістом та під час огляду встановлено, що ознак технічної підробки грошові кошти не мають.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять жодних підтверджуючих документів щодо протиправності джерел набуття вищевказаних грошових коштів ОСОБА_4 .
Стаття 321 Цивільного кодексу України містить положення згідно з яким особа не лише не може бути протиправно позбавлена права власності, а й обмежена в його здійсненні. Позбавлення чи обмеження права власності можливо лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Наведені положення національного законодавства кореспондуються з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема зі ст.1 Першого протоколу до неї. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. На сьогодні практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що встановлення державою окремих заборон щодо реалізації права власності на майно, а також використання державою заходів забезпечення слід розглядати як факти втручання держави в мирне володіння майном, що визначається як одне з фундаментальних прав людини. Дані факти мають аналізуватися щодо їх обґрунтованого застосування, тобто законності, доцільності та пропорційності.
Згідно із п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому положеннями КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
З огляду на зміст завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, завдання слідчого судді полягає, у тому числі, у недопущенні піддання особи у такому кримінальному провадженні необґрунтованому процесуальному примусу та застосування неналежних правових процедур до учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна, накладений 06.04.2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду на грошові кошти ОСОБА_4 підлягає скасування через відсутність підстав для його накладення та об`єктивної необхідності подальшого застосування.
Керуючись ст.321 ЦК України, ст.ст. 170-174 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 06.04.2018 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду на грошові кошти в сумі 10 000 гривень.
Повернути грошові кошти в сумі 10 000 гривень законному власнику ОСОБА_4 .
Відповідно вимог ст.ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя /підпис/