Справа № 752/1113/18
Провадження №1кс/752/6997/18
У Х В А Л А
про арешт майна

15.08.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши внесене в рамках кримінального провадження за № 0561 від 12.05.2017 року прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту на майно, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме нежилі будівлі - (літ.А) 1674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ.Б) 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ.В) 130,80 кв.м., загальною площею 1967,80 кв.м., реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 35940174, які перебувають на земельній ділянці кадастровий номер :82:052:0060, за адресою: м. Київ, провулок Госпітальний, 16, (перейменований з вулиці Госпітальної 16), що на праві власності зареєстровано за ТОВ Мунлайт Іст.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи військової частини (ВЧ НОМЕР_1 А 2917) за попередньою змовою групою осіб, а саме службових осіб ТОВ Інтеркас-Київ, адвокатського об`єднання Лотюк і партнери (перейменоване - адвокатське бюро Професіонал-99), ТОВ СЕЛЛ, ТОВ "Мунлайт Іст", суддів Господарського суду міста Києва та арбітражних керуючих, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної, юридичної особи, в тому числі, прийняттям неправосудних рішень, відчужили у приватну власність державне нерухоме майно військового містечка - Національного історико-архітектурного музею Київська фортеця", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 16, (перейменована на провулок), що є землями оборони. Вказане відчуження відбулось без будь-якого погодження, відповідно до порядку, встановленого Кабінету Міністрів України.

Оскільки вказані нежилі будівлі є предметом вчинення кримінального правопорушення, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вислухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

З матеріалів, доаних до клопотання, вбачається, що на даний час нежилі будівлі - (літ.А) 1674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ.Б) 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ.В) 130,80 кв.м., загальною площею 1967,80 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, провулок Госпітальний, 16, належать ТОВ Мунлайт Іст на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 лютого 2008 р.

Постановою від 11 червня 2018 року слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування крмінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_4 нежилі будівлі - (літ.А) 1674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ.Б) 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ.В) 130,80 кв.м., загальною площею 1967,80 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, провулок Госпітальний, 16, належать ТОВ Мунлайт Іст, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000561.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності на вказане майно завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

У кримінальному провадженні № 00000561 накласти арешт на нежилі будівлі - (літ.А) 1674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ.Б) 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ.В) 130,80 кв.м., загальною площею 1967,80 кв.м., реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 35940174, які перебувають на земельній ділянці кадастровий номер :82:052:0060, за адресою: м. Київ, провулок Госпітальний, 16, (перейменований з вулиці Госпітальної 16), що на праві власності зареєстровано за ТОВ Мунлайт Іст.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя