Провадження № 1-кп/639/461/18
Справа № 639/4191/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 29 липня 2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001423, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Пензинської області Бековського району с. Норишкіно РФ, громадянина України, росіянина, не працюючого, з середньою освітою, холостого, раніше судимого: 22 листопада 2004 року Золочівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 15 листопада 2006 року Золочівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20 травня 2011 року на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 16 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 р. о 22.00 год. у ОСОБА_4 в ході розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_5 в кафе «Мальборо», яке розташоване на території привокзальної площі Південного вокзалу у м. Харкові, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна свого знайомого запари ОСОБА_6 , який розпивав спиртні напої разом з ними. Далі ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_7 (якого засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 р. за ч. 2 ст. 186 КК України), в розмові з яким вступив у злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 дав свою згоду і в той же вечір, о 22.40 год. прийшов у вказане кафе, де зустрівся з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , маючи заздалегідь оговорений, єдиний умисел, з метою реалізації якого прослідували із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за територію привокзальної площі. По дорозі зустріли знайомого ОСОБА_7 і ОСОБА_9 (якого засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 р. за ст. 198 КК України), якому ОСОБА_7 розповів про їх злочинний умисел та запропонував піти з ними. Того ж вечора, о 23.00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , знаходячись поблизу б. 22 по пров. Одоєвського в м. Харкові, де ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю перехожих, реалізуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_8 , завдав останньому один удар правою рукою в область потилиці, від якого ОСОБА_8 впав на землю. Після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_4 стали зривати з ОСОБА_8 ювелірні вироби, при цьому ОСОБА_7 зірвав з шиї потерпілих ланцюжок, зі сплаву золота 585 пр. вагою 7.9. грм., хрестик зі сплаву золота 585 пр. вагою 0.74 гр., каблучку зі сплаву золота 585 пр. вагою 3.7 грм., а ОСОБА_4 зірвав з руки потерпілого браслет зі сплаву золота 585 пр. вагою 6.9 гр., перстень зі сплаву золота 585 пр. вагою 4 гр., а всього заподіяно потерпілому шкоду на загальну суму 6458 грв. 86 коп. За цим спостерігав ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який підійшов до місця скоєння злочину разом зі своєю дівчиною ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 поїхали до ломбарду «Скарбниця», який розташований на пр. Героїв Сталінграду, 1-а, де надав паспорт на ім`я ОСОБА_9 заклали викрадені золоті вироби на загальну суму 5000 грв. Вказані грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обернули на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив грабіж відносно ОСОБА_8 та заволодів його майном при вищенаведених обставинах.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих ним заяв до суду просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж - відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, задовільно характеризується, раніше судимий, не одружений, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи на загальну суму 293,40 грн.

Речові докази, а саме: компакт диск DVD-R, 4,7 GB на якому міститься запис відеоспостереження, відділення ломбарду «Скарбниця» - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, ланцюжок із золота 585 проби чистою вагою 7,9 гр., хрестик із золота 585 проби вагою 0,74 гр., браслет із золота 585 проби чистою вагою 6,9 гр., каблучку із золота 585 проби чистою вагою 3,7 гр., перстень із золота 585 проби чистою вагою 4 гр., - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1