Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1387/15-к
Провадження № 1-кс/499/26/18
У Х В А Л А

Іменем України

"11" травня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 адвоката підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрошеве, Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді завідуючого склада у ФОП ОСОБА_7 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, мешканця АДРЕСА_1 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 26.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153, ч.2 ст. 146 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іванівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153, ч.2 ст. 146 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 01.05.2013, приблизно о 20 годин 00 хвилин, на автошляху «Київ-Одеса» поблизу смт. Радісне, Іванівського району, Одеської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на задоволення статевої пристрасті з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою, та бажаючи довести свій намір до кінця, навмисно, в порушення вимог ст. ЗЗ Конституції України, якою передбачено, що «кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування», незаконно, всупереч її волі, із застосуванням фізичної сили, насильним шляхом, заштовхали потерпілу, на заднє сидіння автомобіля «Ніссан Сані» держаний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 , де протиправно її утримували на протязі однієї години.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_10 , 01 травня 2013 року, приблизно о 20 годин 10 хвилин, на автошляху Київ-Одеса, поблизу смт.Радісне, Іванівського району, Одеської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в салоні автомобіля «Ніссан Сані» держаний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 , умисно, з погрозою застосування фізичного насильства, використовуючи фізичну перевагу, проти волі ОСОБА_10 , задовольнили статеву пристрасть неприродним способом з потерпілою, шляхом орального контакту.
Стаття 153 частина 2 КК України задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням насильства погрози його застосування або використанням безпорадного стану потерпілої особи вчинене групою осіб, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
21 вересня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати якщо підозрюваному не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як наявні ризики передбачених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; знищити речові докази; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні скористався правом ст.63 КУ України.
Адвокат підозрюваного просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись що злочин вчинив вперше, раніше не судимий, характеризується добре, має стійкі соціальні звязки, постійне місце проживання та роботи. Додатково пояснив про те що його підзахисному не було відомо про оголошення його в розшук.
Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя дослідивши докази додані до клопотання слідчим в його обґрунтування встановив наступне. Відповідно до поданого клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.153 , ч.2 ст.146 КК України при цьому в клопотання слідчий посилається на ту обставину, що підозрюваному оголошено лише про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.153 КК України. Щодо оголошення підозри за ч.2 ст.146 КК України слідчий не посилається та доводів не надає.
Крім того слідчий ані до клопотання, ані в судовому засіданні не надав доказу, що підозрюваному ОСОБА_5 оголошено про підозру за ч.2 ст.153, ч.2 ст.146 КК України. В матеріалах справи лише міститься копія повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.3 ст.152 КК України.
Отже аналізуючи зазначене слідчий суддя не може вважати що в судовому засіданні слідчим доведена обставина про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочинів передбачений ч.2 ст.153, ч.2 ст.146 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стосовно наявності ризиківпередбачених статтею 177 цього Кодексу слід зазначити, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання не довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, також те, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується добре, має стійкі соціальні зв`язки, про що адвокатом були надані відповідні документи, не довели що перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29,62 Конституції України).
Разом з тим слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, слідчий не довели наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України для застосування будь якого запобіжного заходу.

Керуючисьст.ст.91,92,177,178,183,184193-194,242 КПК України , слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрошеве, Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді завідуючого склада у ФОП ОСОБА_7 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, мешканця АДРЕСА_1 на підставі документів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 26.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153, ч.2 ст. 146 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
СуддяОСОБА_1