Справа № 301/435/18

про повернення обвинувального акту прокурору
"19" березня 2018 р. м. Іршава
в с т а н о в и в :
Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому справу слід призначити до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи на підставі поданого прокурором обвинувального акту до судового розгляду, під час якого сторона захисту доводитиме про невинуватість обвинуваченого.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд вважає повернути такий прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Згідно ст.3 ч.1 п.13, ст.42 ч.3 п.1 та ст.110 ч.4 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом; обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно бути чітким і зрозумілим, крім обставин, викладених в диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, мотив і мету його вчинення, а також форму вини та інші обставини, які впливають на ступінь його тяжкості, вид та розмір можливого покарання.
Пред`явлене обвинувачення має бути конкретизованим та не містити суперечностей, що є умовою реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням свого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Суб`єктом даного злочину може бути тільки службова особа.
Службовими особами (у контексті ст.368 КК) є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом, судом або законом.
Відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Однак, в обвинувальному акті не зазначено, чи є, в розумінні примітки до ст.364 КК України, ОСОБА_4 службовою особою та чи було на нього покладено обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, якщо покладено - які саме.
Не зазначено в обвинувальному акті також про те,за виконання чи невиконання яких конкретних дій, які службова особа могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, службова особа отримала хабар.
Отже, в обвинувальному акті не конкретизовано, в чому саме полягає вина обвинуваченого, такий не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину.
Крім того, всупереч вимогам ст.291 ч.2 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про місце народження обвинуваченого (воно не співпадає з місцем проживання), а зазначені відомості щодо освіти та місця роботи не відповідають дійсності.
Обвинувальний акт також містить неточності у зазначенні дати події злочину. Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_6 про вчинення злочину 21.10.2017 року, 31.10.2017 року в якості авансу отримав грошові кошти у сумі 200 доларів США, а 07.11.2016 року отримав решту домовленої суми у розмірі 8200 грн., після чого був затриманий на місці вчинення злочину працівниками поліції.
За таких обставин, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає, повернути обвинувальний акт прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
Керуючись ст. ст. 314, 376 ч.2 КПК України,
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1