Справа №295/3076/18

УХВАЛА
19.03.2018 року м. Житомир
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав та пояснив, що він керував автомобілем на підставі довіреності, яка була вилучена працівниками Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області разом з автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Слідчий у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного клопотання та вказала, що по автомобілю проведена експертиза, за результатами якої встановлено, що номер кузова змінено кустарним способом та автомобіль визнано речовим доказом, заявник не довів, що він є належним володільцем автомобіля, на сьогодняшній день проводяться слідчі дії, а тому підстави для скасування арешту майна відсутні.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий у судовому засідання вказав, що арешт на вилучений автомобіль марки «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не накладався. Доказів, які б заперечували даний факт, заявник не надав.
Також, ОСОБА_3 у судовому засіданні не довів правомірності володіння автомобілем марки «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ним не було надано слідчому судді відповідних доказів - копії вказаної ним довіреності, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тощо, в матеріалах кримінального провадження, які були оглянуті слідчим суддею у судовому засіданні, такі документи відсутні.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А тому враховуючи, що на майно, арешт якого просить скасувати заявник, арешт не накладався, заявник не довів правомірності володіння майном, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя