Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/871/17
Провадження № 1-кп/475/121/17
Провадження слідчих органів № 2017 15 021 0000319
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Доманівка, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000319 від 02.08.2017р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, одруженого, з базовою середньою освітою, має на утриманні сина студента та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого різноробочим в СПрАТ "Україна" в с.Мостове, Доманівського району, Миколаївської області на час вчинення кримінальних правопорушень, на даний час не працює, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи в період іспитового строку в СПрАТ "Україна" на СТФ, розташованій по вул.Степова,10 в с.Мостове, Доманівського району, Миколаївської області, маючи вільний доступ до приміщення будівлі №677 де зберігається комбікорм, вирішив вчинити його крадіжку. Реалізуючи задумане, 20.06.2017р. близько 12год., обвинувачений, перебуваючи на робочому місці, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 42кг., який у подальшому виніс за межі ферми СПрАТ "Україна", маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 378,00грн., який повністю відшкодував на час судового розгляду кримінального провадження.

Продовжуючи злочинну діяльність, 25.06.2017р. близько 08год., перебуваючи на робочому місці на території тієї ж СТФ, належної СПрАТ "Україна", ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 43кг., який виніс за межі ферми СПрАТ "Україна", маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 387,00грн., які повністю відшкодував на час судового розгляду справи.

Крім того, 30.06.2017р. близько 15год., перебуваючи на робочому місці, на території ферми СПрАТ "Україна", що по вул.Степова,10 в с.Мостове, Доманівського району Миколаївської області, маючи вільний доступ до комбікорму, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 гранульованого комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 42кг., який у подальшому виніс за межі ферми СПрАТ "Україна", маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 378,00грн., які повністю відшкодував на час судового розгляду кримінального провадження.

Окрім того, 03.07.2017р. близько 08год., перебуваючи на робочому місці на території тієї ж ферми СПрАТ "Україна", ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 41кг., який потім виніс за межі ферми, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 369,00грн., повністю відшкодувавши завдані збитки на час судового розгляду.

Крім того, 10.07.2017р. близько 15год., перебуваючи на робочому місці на території тієї ж ферми СПрАТ "Україна", ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 48кг., який потім виніс за межі ферми, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 432,00грн., повністю відшкодувавши завдані збитки на час судового розгляду кримінального провадження.

Окрім того, 17.07.2017р. близько 08год., перебуваючи на робочому місці на території тієї ж СТФ, належної СПрАТ "Україна", ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, під час набирання з будівлі № НОМЕР_2 комбікорму близько 1000кг. для годування птиці, набрав собі один полімерний мішок гранульованого комбікорму вагою 43,3кг., який у подальшому виніс за межі ферми, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріального збитку підприємству на суму 389,70грн., повністю відшкодувавши завдані збитки на час судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, тобто: таємного викрадення чужого майна, а також таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, та показав, що інкриміновані йому у вину епізоди крадіжок він вчиняв, коли за його діями ніхто не спостерігав, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Згодом він розповів про все працівникам поліції, та сприяв поверненню в натурі потерпілій стороні всього викраденого гранульованого комбікорму , просив не позбавляти його волі.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_6 у судове засідання подав письмову заяву, якою просив розглянути кримінальне провадження без його участі у судовому засіданні, підтвердивши факт повного відшкодування завданих збитків господарству шляхом повернення викраденого гранульованого комбікорму, просив суд призначити покарання згідно закону.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованих йому злочинів, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин вчинення злочину. Таким чином, суд, впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумніву у добровільності його позиції, відповідно до ч.3 ст.349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім відкритих прокурором письмових доказів, які свідчать про належність і допустимість доказів, зібраних органом досудового розслідування, а саме: витягу з ЄРДР, заяви працівника потерпілої сторони про вчинення крадіжок, рапорту працівника поліції про реєстрацію фактів крадіжок, заяв власника про добровільну згоду на огляд території господарства, протоколу огляду місця події з фототаблицями, довідки про вартість викраденого гранульованого комбікорму, протоколу проведення слідчого експерименту з фотографіями, а також оголошенням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України є правильною, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також вчиняв крадіжку повторно.

За вчинені злочини ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри якого суд бере до уваги суспільну небезпеку вчинених епізодів крадіжок, характер вчинених злочинних діянь, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчинених ним злочинах щиро кається, раніше несудимий, повністю і в добровільному порядку відшкодував завдану крадіжками майнову шкоду, - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ч.1, ч.2 ст.66 КК України.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше несудимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини вчинення злочину, думку представника потерпілої сторони, висловлену у письмовій заяві суду, а також обставини, які пом`якшують покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що основний вид покарання у виді позбавлення волі відносно обвинуваченого буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

В судовому засіданні 16.11.2017 року обвинувачений подав письмову заяву про застосування до нього положень ЗУ Про амністію у 2016 році.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування відносно нього положень ЗУ Про амністію 2016 році, який набрав чинності 07.09.2017 р., відповідно до публікації в газеті «Голос України» №163 від 06.09.2017р., суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі пункту «в» ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, відповідно до якого, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до вказаної статті, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають, зокрема дітей, яким не виповнилося 18 років.

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.1, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України не є тяжкими, або особливо тяжкими. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 на день набрання чинності ЗУ Про амністію у 2016 році станом на 07.09.2017 року має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилося 18 років та він не позбавлений батьківських прав відносно цієї малолітньої дитини.

Обвинувачений ОСОБА_3 не підпадає під дію ст.9 ЗУ Про амністію у 2016 році, ст.4 ЗУ Про застосування амністії в Україні та під дію ч.4 ст.86 КК України, тобто він не є особою, відносно якої амністія не може бути застосована.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - 1(один) рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки прозбавлення волі.

Згідно вимог ст.70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.86 КК України, пункту в статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році обвинуваченого ОСОБА_3 повністю звільнити від призначеного основного покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні: шість мішків гранульованого комбікорму, які віддані на зберігання ОСОБА_8 , - передати власникові.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1