Справа № 159/752/18 Провадження №11-сс/773/82/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
володільця майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2018 року про часткове накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: гроші в сумі 2 416 грн., мобільний телефон марки «Леново А 390», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без двох сім-карток пам`яті та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , вилучені 13 лютого 2018 року під час затримання ОСОБА_7 у приміщенні кафе-експрес АС м. Ковеля на бульварі Лесі Українки, 42.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2018 року клопотання задоволено частково та накладено арешт на гроші в сумі 2 416 грн. та мобільний телефон марки «Леново А 390», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без двох сім-карток пам`яті, зважаючи на те, що вищезазначене майно було вилучено у власника під час затримання.
У поданій апеляційній скарзі володілець майна вказує на незаконність рішення суду. Стверджує, що вилучені у нього грошові кошти та мобільний телефон ніякого відношення до вказаного кримінального провадження не мають.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, скаржника, який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
13 лютого 2018 року у приміщенні кафе-експрес АС м. Ковеля на бульварі Лесі Українки, 42, було затримано ОСОБА_7 , при якому було виявлено та вилучено гроші в сумі 2 416 грн., мобільний телефон марки «Леново А 390», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без двох сім-карток пам`яті та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 .
В силу ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати, що вилучені під час огляду місця події грошові кошти та мобільний телефон відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України.

На думку апеляційного суду, вказане майно зберегло на собі сліди злочину, використовувалося як засоби (знаряддя) його вчинення, та наявні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі вказаних речей.
Твердження апелянта про незаконність накладення арешту на вищевказані речі безпідставні та не є такими, що тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді.

Нових доказів під час апеляційного розгляду провадження скаржником надано не було.

З огляду на вищенаведене, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 404, 405, 407, 422 України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2018 року про часткове накладення арешту на майно без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді