Справа № 165/1353/17
Провадження № 1-кп/165/31/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду Волинської області кримінальне провадження № 0000712 від 06.05.2017 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 10.06.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
встановив:

10 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджений вироком Нововолинського міського суду Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Після вступу вироку в законну силу інспектором кримінально-виконавчої інспекції м. Нововолинська ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, 27.07.2016 останнього направлено для відбуття покарання у Благодатну селищну раду м. Нововолинська Волинської області, а саме: виконання робіт по впорядкуванню території. ОСОБА_4 повинен був приступити до виконання громадських робіт 29.07.2016, проте відбував покарання лише з 22.08.2016 по 02.09.2016, відпрацювавши таким чином лише 36 годин громадських робіт із 100 призначених. У період часу з 29.07.2016 по 19.08.2016 ОСОБА_4 без поважних причин для відбуття громадських робіт не виходив. 30.08.2016 начальник Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_5 письмово повідомив ОСОБА_4 про те, що останній допустив порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт, роз`яснив, що за порушення порядку відбування покарання він може бути у подальшому притягнутий до кримінальної відповідальності. Незважаючи на це, у період з 05.09.2016 по 19.04.2017 ОСОБА_4 жодного разу не вийшов для відбуття громадських робіт, а тому 19 квітня 2017 року ОСОБА_5 повторно письмово попередив його про те, що він допустив порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт, та роз`яснив, що за порушення порядку відбування покарання ОСОБА_4 буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Незважаючи на це, ОСОБА_4 протягом квітня 2017 року жодного разу не вийшов для відбуття громадських робіт, а тому 28 квітня 2017 року начальник Іваничівського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_5 скерував матеріали для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Станом на 28.04.2017 ОСОБА_4 не відпрацював 64 години громадських робіт, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у невиконанні ним встановлених обов`язків та невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання про те, що у 2016 році він був засуджений за вчинення крадіжки до покарання у виді 100 годин громадських робіт, проте відпрацював лише 36 годин, оскільки збирав документи для відправлення в зону АТО, потім доглядав за хворою бабусею та майном після її смерті. Вказує, що зазначені причини не виправдовують його, підтверджуючих дані обставини документів в орган пробації він не надавав, легковажно поставився до попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт. Просив суд врахувати, що за інших життєвих обставин він відбув би призначене покарання.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його як особу, оскільки, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває (а.м.п. 88, 89), за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.м.п. 81), судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 10.06.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, покарання не відбуте, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку (а.м.п. 80), враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а також те, що суд не встановив обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту в межах санкції частини цієї статті.

Суд приходить до висновку, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів ним та іншими особами.

Оскільки ОСОБА_4 після постановлення вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2016 року, яким його було засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, відпрацював 36 годин громадських робіт, і до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю вироків із застосуванням правил складання покарань, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Витрат на залучення експерта та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 6 (шість) днів.

Строк призначеного покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1