АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1465/17 Справа № 209/3726/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001210, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, працює за угодами без офіційного оформлення трудових відносин, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 20 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, та покладено на засудженого ОСОБА_7 в період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, 06 червня 2016 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 відпочивав на березі дренажного каналу навпроти буд. № 46 по проспекту Металургів в лівобережній частині міста Кам`янське, де також знаходився малознайомий йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, в результаті конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, підібрав з землі палицю (частину обгорілої гілки) та тримаючи її обома руками, в момент коли ОСОБА_10 був повернутий до нього спиною, навмисно наніс йому палицею удар по траєкторії зверху вниз в область голови в тім`яну ділянку ліворуч.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 730-Е від 21.06.16 року спричинено тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом скроневої та тім`яної кісток ліворуч з синцем та садном в тім`яній ділянці ліворуч, що супроводжувалися явищем забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, в іншій частині вирок прокурор не оскаржує.

На думку прокурора суд першої інстанції неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставно застосував положення ст. 75 КК України, призначивши покарання яке не відповідає тяжкості скоєного злочину, та є необґрунтованим та невмотивованим.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, суд послався на те, що обвинувачений не має судимості, врахував його вік та те, що останній працював за угодами без оформлення трудових відносин, має сім`ю та обставини, які пом`якшують покарання. Щире каяття та думку потерпілого ОСОБА_10 , який не бажає суворості покарання обвинуваченого, суд відніс до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , що на думку прокурора помилково.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, доводи прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши письмову думку потерпілого з приводу призначення показання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є:
1)неповнота судового розгляду
2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження
3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
5)невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Оцінюючи правильність постановленого рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України та правильність кваліфікації її дій підтверджується зібраними у провадженні, дослідженими під час судового засідання та наведеними у вироку доказами у їх сукупності.
Фактичні обставини учасниками кримінального провадження в апеляційній інстанції не оспорюються, тому колегією суддів не перевіряються.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з доводами прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Враховуючи те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,на думку колегії суддів, судом першої інстанції, при обранні міри кримінального покарання обвинуваченому були виконані вимоги ст. 65 КК України, відповідно до якої суд, з урахуванням тяжкості скоєного та особи засудженого, призначає покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопад 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.»

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий в судовому засіданні просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі та просив врахувати саме конкретні обставини злочину.

Крім того, до апеляційного суду було направлено заяву від потерпілого, який не зміг з`явитися до апеляційного суду у зв`язку з похоронами родича, однак просить не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки не має до нього а ні матеріальних, а ні моральних претензій.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним ( відповідним) характеру вчинення дій, їх небезпечності та даним про особу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не завжди суворе покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, тому на думку апеляційної інстанції, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора та суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості скоєного злочину та ту обставину, що внаслідок скоєного злочину матеріальні збитки відшкодовано. Суд також обґрунтовано врахував дані про особу, а саме те, що обвинувачений не судимий, працює за угодою.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про скасування призначеного судом покарання саме з підстави що ОСОБА_7 знаходиться на обліку у лікаря нарколога та працює без належного оформлення, враховуючи що за місцем проживання обвинуваченого важно знайди роботу на постійній основі.

Крім того, суд першої інстанції, мотивуючи свій висновок про призначення покарання обґрунтовано послався на наявність пом`якшуючих обставин, таких, як щире каяття обвинуваченого, думку потерпілого, який не бажав суворого покарання обвинуваченому.
Не можна не враховувати, що з часу перебування за вказаною адресою та після зміни судом першої інстанції міри запобіжного заходу, обвинувачений працює за угодою та ним не змінювалося місце проживання, що вказує на наміри обвинуваченого відбувати призначене судом покарання.
Судом також було враховано обставину ,що обтяжує покарання,а саме що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, колегія суддів вважає, що дані про особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, з урахуванням думки потерпілого, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тому погоджується з висновками суду першої інстанції.
З урахуванням вищенаведених обставин, з метою справедливості та законності призначення покарання, колегія суддів вважає необхідним відмовити прокурору в задоволенні апеляційних вимог, оскільки саме покарання призначене судом є необхідним і достатнім та справедливим для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року, відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4