Справа № 515/188/18
Провадження № 1-кп/515/559/18

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

13 квітня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 03 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , але проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці березня 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), за місцем свого мешкання, а саме, на присадибній ділянці домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виявив сходи двох рослин конопель.

Далі в жовтні 2017 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 на присадибній ділянці за місцем свого мешкання незаконно придбав, виготовив та в подальшому зберігав на горищі за місцем мешкання наркотичний засіб, в особливо великому розмірі, а саме: речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 3835 г.

03 листопада 2017 року під час проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння АДРЕСА_2 на горищі вказану речовину було виявлено та вилучено працівниками Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області.

08 лютого 2018 року під час досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних вище обставин; сторони погодились на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді 5 ти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Згідно ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Як передбачено ч.2 вказаної статті, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, та надав згоду на застосування до нього узгодженого виду покарання у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав в повному обсязі, просив її затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання та стягнути з нього процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України, що складають 989грн.60коп.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 309 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 309 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

За таких обставин, суд вбачає наявність усіх фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Крім того, враховуючи, що умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, наявні фактичні обставини для визнання винуватості, суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справи України, складає 1979 грн. 20коп. (а.с.21-22). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 08.02.2018 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Запобіжний захід до ОСОБА_4 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи по матеріалам досудового розслідування в сумі 1979 /одної тисячі дев`ятисот сімдесяти дев`яти/ грн. 20 копійок.

Речові докази - одну рослину з кореневою системою, що зовні схожа на рослину роду коноплі, яку поміщено до поліпропіленового мішка білого кольору з биркою №1 та фрагменти рослин, листя та стебла яких схожі на рослину роду коноплі, які поміщено до поліпропіленового мішка білого кольору з биркою №2, що зберігається у камері зберігання речових доказів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області - знищити, як такі що не представляють цінності.

Апеляційна скарга на вирок подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Семенюк