Справа №584/999/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/454/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 584/999/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 серпня 2017 року, укладеної у кримінальному провадженні за № 0000216 від 04.06.2017 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. При ухваленні судового рішення, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не враховано, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено складанням обвинувального акту, та не встановлено будь-якої невідповідності обвинувального акту вимогам закону.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 29.08.2017 року укладеної у кримінальному провадженні за № 0000216 від 04.06.2017 року та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку. Судове рішення мотивується тим, що дії ОСОБА_7 зайво кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки ч. 2 цієї статті передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно, чим органом досудового розслідування допущено неправильна кваліфікація дій обвинуваченої. В угоді про визнання винуватості не зазначено обставини, що є підставою для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України. Також в угоді не зазначено обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватись в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Положеннями ч. 1 ст. 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною угодою до отримання висновку експерта або фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Отже, законом передбачено право прокурора не направляти невідкладно обвинувальний акт з угодою до суду, якщо не зібрані та не зафіксовані всі докази і це вплине на результат розгляду провадження у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затверджені угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року "Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди" за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, направленням обвинувального акта до суду досудове розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 закінчено.

Всупереч вимогам ст. 474 КПК України та незважаючи на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості між останньою та прокурором, суд першої інстанції, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні, при цьому не з`ясував думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також питання щодо його повернення, якщо останній не відповідає вимогам КПК України, як того вимагає кримінальний процесуальний закон України, повернувши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості, чим позбавив сторону обвинувачення права висловити свої доводи з приводу того чи були зібрані під час судового розслідування докази достатні для складання обвинувального акту та чи було завершено досудове розслідування, і вже в залежності від цього приймати відповідні рішення, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України. При цьому, судом першої інстанції не встановлено будь-якої невідповідності обвинувального акту вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що, вдавшись до аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, піддавши їх сумніву, та вивчивши питання стосовно наявності провокації з боку поліцейських, суд вийшов за межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання. Зокрема, твердження в ухвалі суду про те, що існує провокація з боку працівників поліції, на даному етапі, є неприпустимим, оскільки для такого висновку необхідно дослідити та оцінити певні докази, що можливо лише на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії").

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому ухвала суду підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року, якою відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 серпня 2017 року, укладеної у кримінальному провадженні за № 0000216 від 04.06.2017 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та повернуто кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції

Ухвала касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4