Провадження №: 1-кп/752/1313/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007992 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 22.08.2017 року приблизно о 10.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ», з транзитним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. І. Сірка в напрямку вул. Ак. Заболотного, в м. Києві.

Поблизу будинку № 8 по вул.І.Сірка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу типу «зебра», позначеного дорожніми знаками та дорожньою розміткою, ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б); 12.1; 18.1 ПДР України, проявив неуважність, не зреагував на зміну дорожньої обстановки перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість та не зупинився, виїхав на вказаний пішохідний перехід, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка здійснювала перехід проїзної частини зліва направо, відносно його напрямку руху, по нерегульованому пішохідному переходу, заподіявши її тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог 2.3 б); 12.1; 18.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 22.08.2017 року вранці на автомобілі «ЗАЗ», який був на транзитних номерах, їхав в МРЕО на реєстрацію ТЗ. На вулиці І.Сірка перед пішохідним переходом не зупинився та допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_9 . Повністю визнає факт порушенням ним ПДР які стали причиною ДТП. У вчиненому розкаюється та просить вибачення у потерпілої. Готовий по можливості відшкодувати збитки у помірній сумі, великих коштів у його сім`ї немає. На даний час уже не керує транспортними засобами за станом здоров`я. Просить застосувати амністію, оскільки є пенсіонером.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.

При призначенні покарання суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є пенсіонером за віком.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд, зважаючи на обставини вчинення злочину, позицію обвинувачення та потерпілої, висловлену в ході судових дебатів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою, що досягла пенсійного віку, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту та застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.1п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_5 , як такого, що слід визнати винним у вчиненні необережного злочину, що не є особливо тяжким і на день набрання чинності цим Законом досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від відбування основного покарання звільнити, враховуючи його погодження на застосування амністії.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно в сумах 1974 грн. 70 коп. та 1484 грн. 40 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1