№317/3132/17
№ 1-кс/317/940/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 06.10.2017 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.

В клопотанні зазначила наступне:

04.10.2017 ОСОБА_4 надала приватному нотаріусу ОСОБА_5 , робоче місце якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо підроблений документ, в результаті чого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі - підприємців та громадських формувань внесено відомості до реєстраційних даних ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстровано ОСОБА_4 як керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від «06» жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Секретар ІНФОРМАЦІЯ_1 підробила офіційні документи та надала їх приватному нотаріусу ОСОБА_5 , в результаті чого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості до реєстраційних даних ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстровано ОСОБА_4 керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від «06» жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України
Кримінальні провадження 06 жовтня 2017 року № 0000185 та № 0000186 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000185.
Враховуючи той факт, що 04.10.2017 ОСОБА_4 надала приватному нотаріусу ОСОБА_5 , робоче місце якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо підроблений документ, в результаті чого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості до реєстраційних даних ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстровано ОСОБА_4 як керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного слідчий вважає, що необхідно провести тимчасовий доступ до речей та документів у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , робоче місце якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

В клопотанні слідчий посилається на те, що згідно вимог ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 ст.93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Інших посилань, або обґрунтувань слідчим не надається.

Слідчим суддею, вивчені матеріали самого клопотання та доданих до клопотання документів на підставі яких зроблено висновок, що клопотання необґрунтоване, не належним чином оформлено та не підлягає задоволенню.

Кримінально процесуальне законодавство передбачає, що слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів обов*язково зазначаючи в клопотанні :

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Короткий виклад обставин, що стосуються справи не зроблено на трьох аркушах викладені обставини, що були предметом розслідування по іншій кримінальній справі.
Якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів. Закон зобов*язує суддю враховувати можливість отримання речей та документів без вилучення.

Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі можливості ознайомитися з ними, зробити копії, та у разі прийняття відповідного рішення вилучити речі та документи.

Сторона, яка звернулася з клопотанням має довести наявність достатніх підстав вважати, що речі, про тимчасовий доступ до яких надійшло клопотання перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю. Сторона повинна також довести можливість використання як доказів відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів. Закон зобов*язує суддю враховувати можливість отримання речей та документів без вилучення.

Слідчим жодним чином не виконані вимоги ст.160 КПК України, не зазначена мета з якою планується отримати тимчасовий доступ до речей; підстави вважати, що речі та документи перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а вона не надає їх добровільно; значення речей та документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей; обґрунтування необхідності вилучення речей і місця їх подальшого перебування.

В резолютивній частині клопотання слідчий взагалі не вказує, кому необхідно надати тимчасовий доступ до документів, ким буде виконуватися ухвала, що свідчить про неконкретність вимог.

Окрім того, суддя зазначає, що в тексті клопотання є технічні орфографічні помилки.

Все вищевикладене свідчить про недосконалу підготовку клопотання, та про необхідність врахувати всі зазначені зауваження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 159, 160,163-165 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів з яким звернувся слідчий Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 по провадженню за № 0000185 від 06.10.2017 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - відмовити.

Згідно вимог ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1