Справа № 192/1801/17
Провадження № 1-кп/192/62/18
В И Р О К
Іменем України
"26" лютого 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження № 0000721, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новопокровка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має неповну середню освіту, не працює, військовозобов`язаного, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 30 вересня 2017 року приблизно о 13 год. 00 хв., керуючись злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи поєднане з проникненням у житло, шляхом вільного доступу, через незамкнену вхідну хвіртку, прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, проник до середини будинку, звідки таємно викрав два алюмінієвих бідони, ємкістю по 10 л кожен, на загальну суму 480 грн. 00 коп., та попрямував до виходу з території домоволодіння, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений ОСОБА_6 , біля вхідної хвіртки на території домоволодіння.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно, шляхом проникнення до житла, здійснив незакінчений замах на таємне викрадення двох алюмінієвих бідонів ємкістю по 10 л кожен, на загальну суму 480 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Показав, що 30 вересня 2017 року о 13 год. він зайшов на територію домоволодіння потерпілого, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спитати цигарок. Оскільки в будинку нікого не було, він зайшов в будинок і взяв два алюмінієві бідони ємкістю 10 л кожен, з метою їх викрасти, але коли йшов по території домоволодіння його зупинив господар.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 55).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, який не з`явився, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням постанови про приєднання предметів до кримінального провадження, як речових доказів від 06 жовтня 2017 року, розписки потерпілого, та відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, дітей на утриманні немає, раніше не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставини справи, що пом`якшує покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавленням волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, є підстави вважати про його виправлення без відбування призначеного покарання.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1