04.12.2017 №363/3796/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000574 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаврилівка Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, має середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні перебуває неповнолітня дитина 2003 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:
19.06.2017 року ОСОБА_4 перебував на подвір`ї зі своїм знайомим ОСОБА_5 за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .Того ж дня, приблизно 16 годину 00 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з приводу побутових питань, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязливих відносин, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв палку дерев`яну, яка знаходилась на землі та наніс цією палкою ОСОБА_5 декілька ударів (точну кількість ударів в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) в область голови та правого передпліччя потерпілого. Своїми умисними діями ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки для повного зрощення отриманих переломів нижньої челюсті потрібен термін більше 21 дня, згідно висновку судово-медичної експертизи №138/Д від 27.09.2017 року.
Обвинувачений свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково - характеризуючі дані щодо обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 19.06.2017 року приблизно о 16 годині, він разом з ОСОБА_5 знаходилися на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же час між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого він наніс декілька ударів палкою ОСОБА_5 в область голови та передпліччя. У вчиненому розкаювався та вибачився за вчинене, просив його суворо не карати.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 122 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий; розлучений, на утриманні має неповнолітнього сина 2003 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку в АПВ КШУ СНІДу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи заяву потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому та відсутності претензій до ОСОБА_4 , ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись статтями 369-375 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до статті 395 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1