У Х В А Л А
іменем України
01 листопада 2017 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Змієві Харківської області, є громадянином України, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

якому вручено письмове повідомлення про підозру у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України,
у с т а н о в и в :
31.10.2017 року старший слідчий Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001082 від 22 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що 30.10.2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 31.10.2017 року йому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин:

30.10.2017 року близько 13:00 години ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: Харківська область, м. Зміїв, пров. Залізничний, в ході оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_9 речовину рослинного походження у сухому та подрібненому стані, отримавши від останнього грошову нагороду у сумі 1000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

30.10.2017 року приблизно о 13:30 годині ОСОБА_9 по пров. Залізничному в м. Зміїв Харківської області добровільно видав працівникам поліції паперові згортки з речовиною рослинного походження у сухому та подрібненому стані, які згідно висновку судово-хімічної експертизи №2048 від 31.10.2017 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, в перерахунку на суху речовину загальна маса канабіса склала 33,514 г.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував своєї причетності до вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, необхідно обрати у виді тримання під вартою, а саме: вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність наміру продовжувати свою протиправну діяльність, оскільки під час обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, схожу на коноплю,що вказує на спрямоване бажання ОСОБА_4 на незаконне збагачення за рахунок злочинної діяльності, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР №0001082 від 22.10.2017 року; повідомлення про підозру від 31.10.2017 року; письмових доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину; документів, що містять відомості про особу підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду не заперечував обґрунтованості підозри у вчиненні ним вказаного злочину, однак просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати у відношенні нього домашній арешт. Зобов`язався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечували, просили застосувати у відношенні ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, мотивуючи неповнолітнім віком підозрюваного та наявністю у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Зокрема, законний представник ОСОБА_5 вказала, що має вплив на сина та буде сприяти виконанню ним своїх процесуальних обов`язків.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють.

Частиною 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 1"с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно з якою йому загрожує, у разі визнання винуватим у цьому кримінальному правопорушенні, покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що обумовлює ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

З пояснень підозрюваного, що були ним надані під час розгляду клопотання, а також зі змісту протоколу допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного вбачається, що він не діяв самостійно та повідомив про наявність дорослого підбурювача, який є його родичем, та якому належало передати гроші, отримані від продажу наркотичного засобу.

Зазначена обставина вказує на можливість подальшої участі підозрюваного у протиправній діяльності та можливість перешкоджання з`ясуванню обставин кримінального провадження.

Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 разом з матір`ю, яка залучена в якості законного представника, вітчимом та молодшим братом, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Раніше неповнолітній ОСОБА_4 кримінальних правопорушень не вчиняв, негативні відомості щодо його поведінки відсутні.

Зазначені обставини, в цілому, вказують на наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу.

Однак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

А що стосується неповнолітнього підозрюваного, то слід враховувати більш суворі вимоги щодо доказування прокурором зазначених обставин.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, з урахуванням положень ст. 492 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо неповнолітнього підозрюваного більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, проти якого не заперечувала і сторона захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 492 КПК України,

п о с т а н о в и в :
1. Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою у відношенні неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 .

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

3. Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою.

5. Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з під варти негайно із зали суду.

6. Виконання ухвали покласти на сектор превенції патрульної поліції Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

7. Строк дії ухвали - до 30 грудня 2017 року.

8. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: