Справа № 199/4317/16-к
УХВАЛА
16.06.2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення мпередбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Необхідність продовження строку тримання під вартою обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів у тому числі тяжких а саме, останній раз за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2010 року за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 15.11.2012 року на підставі постанови суду Полтавського району Полтавської області від 07.11.2012 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 4 дні, маючи не зняту і не погашену в уставленому порядку судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв закінчений замах на тяжкий корисливий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Захисник обвинуваченого проти клопотання не заперечував.

Обвинувачений проти заявленого слідчим та прокурором клопотання не заперечував.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 08.12.2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 15.11.2012 на підставі постанови суду Полтавського району Полтавської області від 07.11.2012 умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 4 дні, маючи не зняту і не погашену судимість у встановлений законом строк, на шлях виправлення не став, і повторно скоїв тяжкий, корисливий злочин.

Так, 8 червня 2016 року близько 12:00 години ОСОБА_6 йшов по пішохідному тротуару в бік вул. Каруни поблизу Дніпропетровської дитячої міської клінічної лікарні № 1 по пр. Мануйлівському №29А, Амур-Нижньодніпровського району, м. Дніпропетровську, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка йшла йому назустріч, та на шиї у якої перебував золотий ланцюг з золотим хрестиком. В цей час, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір спрямований відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же самий день, тобто 8 червня 2016 року приблизно о 12:02 годині ОСОБА_6 , продовжуючи йти по пішохідному тротуару в бік вул. Каруни поблизу Дніпропетровської дитячої міської клінічної лікарні № 1 по пр. Мануйлівському №29А, Амур-Нижньодніпровського району, м. Дніпропетровську, порівнявшись з потерпілою ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії очевидні для потерпілої, п також для інших перехожих осіб, діючи умисно, із корисливих спонукань, підійшов до неї спереду і своєю правою рукою, шляхом ривку, зірвав з її шиї потерпілої золотий ланцюг та золотий хрестик. Виконавши вищевказані злочинні дії, ОСОБА_6 побіг у двори пр. Мануйлівського, де поблизу буд.13 по вул. Баглея був затриманий поліцейськими, які почали переслідування останнього почувши крики потерпілої про допомогу. Тим самим ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на злочин, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 22414 гривень.

08.06.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України.

За вказаним фактом, 08.06.2016 СВ АНД ВП ДВП до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001777, із правовою кваліфікацією за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, повністю визнав свою вину і показав, що 08.06.2016 приблизно о 12:00 годині він перебував на пр. Мануйлівському (Воронцова) у Дніпропетровську, пояснивши, що приїхав на пр. Мануйлівський 08.06.2016 приблизно о 11:30 годині з тією метою, щоб знайти людину, у якої можна було б щось вкрасти. Це бажання в нього виникло у зв`язку з тим, що у нього нещодавно народилася дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 і на його утримання потрібні гроші. Так, перебуваючи на пр. Мануйлівському, а саме між дитячою лікарнею та будинком культури, 08.06.2016 року близько 12:00 годин він побачив раніше не відому йому жінку. Вона йшла йому на зустріч. При цьому ОСОБА_6 помітив, що вона клала в свою сумку телефон, а на шиї в неї висів золотий ланцюжок. Жінка знаходилася на відстані близько 7 метрів. У цей момент у ОСОБА_6 виникла думка про те, що можна зірвати з шиї цієї жінки її золотий ланцюжок. Так, в той момент, коли вона проходила повз нього, на відстані близько півметра, ОСОБА_6 різко своєю правою рукою зірвав з її шиї цей ланцюжок. Ланцюжок зірвалася дуже швидко, за один ривок. Так, в той момент, коли золотий ланцюжок знаходилася у нього в руках, він почав швидко бігти в тому ж напрямку, куди йшов, а саме у двори, в глиб проспекту Мануйлівського. Тікав він, так як хотів заволодіти золотим ланцюжком. В той момент, коли він біг, чув, що жінка, у якої він зірвав ланцюжок, бігла слідом за ним та кричала: «Стій! Поверни!». Однак, ОСОБА_6 не реагував і продовжував бігти. Так, коли він пробіг близько двох кварталів, то почув чоловічий і жіночий голос, що йому крикнули: «Стій! Поліція!». В цей момент ОСОБА_6 зупинився, так як зрозумів, що сенсу тікати більше немає і зрозумів свою помилку. В цей же момент він зупинився, викинув на підлогу поруч з собою ланцюжок і підняв руки вгору. В цей момент до нього ззаду підійшли хлопець і дівчина у формі поліцейських, показали свої жетони, посвідчення, представилися і наділи на мене кайданки. Через кілька хвилин до них підбігла жінка, з шиї якої ОСОБА_6 зірвав ланцюжок. Вона все розповіла поліцейським. ОСОБА_6 так само нічого не перешкоджав і у всьому зізнався. Після цього на місце приїхала СОГ. Вони склали протокол огляду, при цьому запросили 2 понятих та вилучили золотий ланцюжок, який він зірвав з шиї жінки і кинув на підлогу. Так само у нього запитали його анкетні дані, після чого доставили в АНД ВП для подальшого розгляду.

Про наявність обґрунтованої підозри у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 т. 15, ч.2 ст. 186 КК України, підозрюваного ОСОБА_6 свідчать наступні докази, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2016;

-протокол огляду місця події від 08.06.2016;

-постанова про визнання речовим доказом від 08.06.2016.;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.06.2016;

-квитанція на придбання золотого ланцюжку;

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 08.06.2016.;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.06.2016;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.06.2016;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2016;

-повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 08.06.2016;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 08.06.2016;

-довідка про звільнення ОСОБА_6 ;

-вимога на ОСОБА_6 .

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення є обґрунтованою. Той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, проживає цивільним шлюбом з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має на утриманні дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніде не працює, є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, є визначеними законом підставами застосування запобіжного заходу.

Зазначені ризики, після винесення судом 10 червня 2016 року рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Органом досудового розслідування доведено, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів у тому числі тяжких а саме, останній раз за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2010 року за ч.2 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 15.11.2012 року на підставі постанови суду Полтавського району Полтавської області від 07.11.2012 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 4 дні, маючи не зняту і не погашену в уставленому порядку судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв закінчений замах на тяжкий корисливий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 2-ї групи;

4) наявність у підозрюваного нестійких соціальних зв`язків;

5) репутацію підозрюваного, який характеризується негативно;

6) майновий стан підозрюваної, який отримує пенсію у незначному розмірі;

7) відсутність відомостей про наявність у підозрюваного непогашених судимостей;

8) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, і за таких обставин, строк тримання підозрюваного під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити до 08 вересня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Дніпропетровськ, має середньо-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, який у межах кримінального провадження №0001777 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Строк дії ухвали - до 08 липня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий: