Справа №621/2601/17
Пр. №1-кс/621/338/17
Ухвала
Іменем України
14 листопада 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв Харківської області клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001072 від 20.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події, 10.11.2017 року, а саме: спортивний рюкзак темного кольору, бейсболку із нашитим написом «CR», що вилучені, на ділянці території Харківської області, Зміївського району в с. Курортне поблизу туберкульозного санаторію «Шарівка» у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав зазначені речі.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 19.10.2017 року до Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про те, що близько 13 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу відкрито заволоділа грошовими коштами в розмірі 1800 гривень з прилавку на території ПФ «Кредо» в м. Зміїв.

20.10.2017 слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001072, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

20.10.2017 потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що на момент вчинення злочину, невстановлена особа, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, була вдягнена в куртку чорного кольору, та спортивні штани темного кольору, та мала на собі спортивний рюкзак темно-сірого кольору та бейсболку чорного кольору.

10.11.2017, в ході огляду місця події, а саме на ділянці території Харківської області, Зміївського району в с. Курортне поблизу туберкульозного санаторію «Шарівка» знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав спортивний рюкзак темного кольору та бейсболку із нашитим написом «CR», що повністю співпадає з описом ОСОБА_6 та пояснив, що саме в цих речах він 19.10.2017 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, після чого, з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Після вказані речі були вилучені.

Таким чином, у органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події від 10.11.2017 року на території біля туберкульозного санаторію «Шарівка» в с. Курортне: спортивний рюкзак темного кольору та бейсболка із нашитим написом «CR» є предметами вчинення даного кримінального правопорушення і фактично являються доказами у даному кримінальному провадженні, які мають значення для досудового розслідування та з метою забезпечення їх збереження, є підстави для накладення арешту тимчасово вилучене майно.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучені: спортивний рюкзак темного кольору та бейсболка із нашитим написом «CR»., можуть зберегти сліди злочину та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасове вилучене майно.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний, особа у володінні якої знаходиться майно - ОСОБА_5 на розгляд клопотання не з`явився.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Учасники процесуальної дії не наполягали на застосуванні технічних засобів фіксування судового процесу. Тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.1 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 20.10.2017 року до ЄРДР за №0001072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, встановлено, що 19.10.2017 року до Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про те, що близько 13 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу відкрито заволоділа грошовими коштами в розмірі 1800 гривень з прилавку на території ПФ «Кредо» в м. Зміїв.

20.10.2017 слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001072, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

20.10.2017 потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що на момент вчинення злочину, невстановлена особа, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, була вдягнена в куртку чорного кольору, та спортивні штани темного кольору, та мала на собі спортивний рюкзак темно-сірого кольору та бейсболку чорного кольору.

10.11.2017, в ході огляду місця події, а саме на ділянці території Харківської області, Зміївського району в с. Курортне поблизу туберкульозного санаторію «Шарівка» знаходився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав спортивний рюкзак темного кольору та бейсболку із нашитим написом «CR», що повністю співпадає з описом ОСОБА_6 та пояснив, що саме в цих речах він 19.10.2017 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, після чого з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Після вказані речі були вилучені.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Метою накладання арешту на майно: рюкзак темного кольору та бейсболку із нашитим написом «CR», що вилучені в ході огляду місця події від 10.11.2017 року на території біля туберкульозного санаторію «Шарівка» в с. Курортне у гр. ОСОБА_5 - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події 10.11.2017 року на території біля туберкульозного санаторію «Шарівка» в с. Курортне у гр. ОСОБА_5 рюкзаку темного кольору та бейсболки із нашитим написом «CR».

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 10.11.2017 року року на території біля туберкульозного санаторію «Шарівка» в с. Курортне у ОСОБА_5 майно, а саме:

1) спортивний рюкзак темного кольору;

2 ) бейсболку із нашитим написом «CR»;

Зазначене в ухвалі майно передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: