Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 571/142/18
Провадження № 1-кп/572/173/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000292 від 16.01.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого 27.08.2013 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі, зараховано в строк покарання, строк перебування під вартою з 17.04.2011 року по 03.10.2011 року, 05.02.2016 року звільнився по відбуттю строку покарання; 22.12.2017 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з 10.10.2017 року,

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 16.05.2017 року, приблизно о 02 год., шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де із спальної кімнати, керуючись корисливими мотивами, умисно, таємно, повторно викрав золоті вироби, а саме: золотого ланцюжка вагою 0,74 г., 500 проби, вартістю 421,00 грн., золотого ланцюжка вагою 3,75 г. 585 проби, вартістю 2512,00 грн., золотої підвіски вагою 0,38 г, 585 проби, вартістю 254,00 грн., золотої підвіски вагою 0,47 г., 585 проби, вартістю 314,00 грн., золотої підвіски вагою 2,91 г., 585 проби вартістю 1949,00 грн., золотого браслету вагою 3,83 г. 585 проби, вартістю 2566,00 грн., золотих сережок, вагою 1,86 г. 585 проби, вартістю 1246,00 грн., золотої каблучки вагою 1,26 г., 585 проби вартістю 844,00 грн., золотої каблучки вагою 3,92 г. вартістю 2626,00 грн., золотої каблучки вагою 2,41 г. вартістю 1614,00 грн., золотої каблучки вагою 2,62 г. вартістю 1755,00 грн., золотої каблучки 582 проби, вагою 2,63 г. вартістю 1762,00 грн. та золотого персня вагою 2,44 г. вартістю 1634,00 грн., які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, а саме частину їх продав в ПТ «Ломбард Донкредит ТзОВ «Інтер-Ріелті» і «Компанія», відділення якого знаходиться в м.Сарни Рівненської області, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 19497 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, показав, що 16.05.2017 року вночі, знаючи, що в будинку нікого не має, через огорожу проник до господарства ОСОБА_4 , підійшов до вікна спальної кімнати, за допомогою викрутки відкрив пластикове вікно і заліз в кімнату, де в шафі з лівої сторони викрав золоті вироби, потім через вікно виліз на вулицю. Вранці наступного дня, поїхав в м.Сарни і здав частину золотих виробів в ломбард, а іншу частину золотих виробів продав невідомому чоловікові в м.Рівне. За викрадені речі отримав більше тисячі гривень. Після чого поїхав в м.Одесу, там був затриманий за вчинення іншої крадіжки. Знав, що в потерпілої є золоті прикраси і знав де вона їх зберігає, тому проник до неї в житло і їх викрав. Під час крадіжки в стані алкогольного сп`яніння не перебував.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що 15.05.2017 року вона пішла на чергування в нічну зміну в Рокитнівську ЦРЛ, де вона працює медсестрою. Біля 8 години ранку до неї зателефонував її син і повідомив, що пластикове вікно в її кімнаті було відкрите і з шафи були викрадені золоті вироби. Вона запідозрила в крадіжці ОСОБА_6 , оскільки напередодні ввечері він до неї телефонував та питав чи вона буде працювати в нічну зміну. Вранці 16.05.2017 року вона телефонувала ОСОБА_6 , але він не відповідав. ОСОБА_6 був у неї в гостях і бачив, як вона клала золоті прикраси в шафу.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною, кваліфікацію його дій за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням до житла вірною та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.122). Згідно довідки про склад сім`ї, ОСОБА_6 проживає з батьками пенсіонерами та братом по АДРЕСА_1 (а.с.123). Відповідно до довідки УІЗ ГУ НПУ в Рівненській області ОСОБА_6 неодноразово судимий, має не зняту і не погашену судимість (а.с.124-125). На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_6 не перебуває (а.с132).

Вину в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_6 визнає.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття в скоєному.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово вчиняв злочини проти власності, знову вчинив злочин проти власності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства в межах санкції статті обвинувачення із призначенням остаточного покарання на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань.
Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної і моральної шкоди. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що ОСОБА_6 через вікно проник до її кімнати, де з шафи викрав золоті вироби на суму 19497 грн. Крадіжкою потерпілій завдана також моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 70000 грн. В позові потерпіла вказує, що вона одинока мати, сама виховує сина. Працюючи в Рокитнівській ЦРЛ медсестрою, у якої зарплата не є високою, весь час економила і купувала золоті прикраси, не стільки з метою їх носити, як таким чином намагалася заощадити своєму синові кошти на майбутнє, на навчання, які в майбутньому могла продати і отримати кошти. В зв`язку з крадіжкою їй спричинені моральні страждання, у неї постійні переживання, тривога, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього її сина. Всі ці негативні емоції призводять до побоювань і за стан її здоров`я. Вона до цього часу не може спокійно пригадувати той день і час, коли побачила, що викрали її майно, що таке могло статися із нею. Всі ці моральні страждання призводять її до стану нервозності, розпачу, апатії до всього. Добровільно ОСОБА_6 не намагався відшкодувати їй завдані збитки, тому вона оцінює моральну шкоду в сумі 70000 грн. Також просить стягнути 3000 грн. витрат на надання їй правової допомоги та сплачений нею судовий збір за подання позову в сумі 704 грн.80 коп.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ст.61КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні, є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим кодексом, пред`явила цивільний позов.
Згідно із ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" встановлено, що вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Розмір завданих матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_4 підтверджено висновком товарознавчої експертизи від 06.06.2017 року, відповідно до якої вартість викраденого з урахуванням фізичного та функціонального зносу, становить 19497,00 грн. (а.с.62-65).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом здобуті докази вини ОСОБА_6 у спричиненні потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди, то з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 19497,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 , суд виходить з того, що моральна шкода виразилась у моральних переживаннях потерпілої за своє майно, її внутрішні переживання та страждання. Оцінюючи завдану потерпілій моральну шкоду суд також бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, обвинувачений не намагався добровільно відшкодувати завдані збитки. Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задоволити повністю. Також підлягають стягненню і судові витрати, які підтвердженні квитанцією №128 від 16.03.2018 року про сплату судового збору за подачу цивільного позову в розмірі 704 грн.80 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.06.2017 року.

Крім цього, обвинувачений вказаний цивільний позов визнав повністю, що, відповідно до ст.82 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.12.2017 року, призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати - тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_6 обчислювати з 10 жовтня 2017 року з моменту взяття його під варту.
Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 (жителя АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) 19497 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто сім) гривень матеріальної шкоди, 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди, 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу, та 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

Речовий доказ у справі: три фрагменти слідів структури тканини, що упаковані в спеціальний пакет «Україна Національна» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000292 від 16.01.2017 року.

Речовий доказ: викрутка з оранжевою рукояткою, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Речовий доказ: гіпсовий зліпок фрагменту низу взуття, фрагмент бинту, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1