Справа № 363/4598/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/710/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 листопада 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з моменту затримання 23.11.2017 року до 21.01.2018 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави для виконання обов`язків, визначених КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 128000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2017 року та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку захисника, слідчим суддею не наведено доводів обґрунтованості підозри стосовно ОСОБА_7 , не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_10 , не наведено обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не взято до уваги, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідуванні та/або суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню, в ході якого вже допитано всіх свідків та проведено низку слідчих дій.

Крім того, у клопотанні слідчого та в повідомленні про підозру вказані різні ініціали ОСОБА_11 , виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація не узгоджуються між собою, що свідчить про необґрунтованість підозри за ч.1 ст.187 КК України.

Разом із цим, обґрунтовуючи наявність ризику зазначеного в п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий послався на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 25.05.2015 року щодо ОСОБА_7 . Проте, згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2016 року останній був звільнений від основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, за час перебування на обліку у КВІ Вишгородського району УДПтСУ в м. Києві та Київській області виконував покладені на нього судом обов`язки, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, за місцем реєстрації характеризується позитивно. Вказане свідчить про те, що він став на шлях виправлення та перевиховання.

Також, у оскаржуваній ухвалі зазначено, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, що свідчить про передчасність висновків слідчого судді на даній стадії кримінального провадження та порушення презумпції невинуватості.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу слідчого судді правильною, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що 23.11.2017 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_12 перебував в м. Вишгород у приміщені своєї квартири АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_7 , вживали алкогольні напої.

Згодом, 23.11.2017 року, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що його дії здійснюються відкрито для потерпілого та носять протиправний характер, ігноруючи цю обставину, узяв в свою руку наручний годинник золотистого кольору, який належить ОСОБА_12 та поклав його в свою кишеню. В цей же час ОСОБА_12 зробив усне зауваження ОСОБА_7 відносно його протиправних дій, після чого останній маючи на меті умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном та збагачення за рахунок чужої власності, почав наносити удари кулаком своєї правої руки в обличчя ОСОБА_12 та наніс близько п`яти ударів, після чого потерпілий, розуміючи, що не зможе припинити протиправні дії ОСОБА_7 , за для уникнення більш тяжких наслідків, вийшов із приміщення своєї квартири та почав викликати працівників поліції. У цей час ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії почав збагачуватися за рахунок чужої власності, та в подальшому заволодів наступним: посвідченням водія на ім`я ОСОБА_13 НОМЕР_1 , ланцюжком із білого металу, який має переплетіння із металу жовтого кольору, в`язкою ключів із брилками, нагрудним значком із надписом «отличник ВВС», нагрудними значками із надписом «Гвардия» та «СССР» в кількості двох штук, нагрудним значком із надписом «Отличный пограничник», нагрудним значком із надписом «Отличник ВМФ», нагрудним значком із надписом «Отличник авиации», однак останній о 12 год. 40 хв. був затриманий працівниками поліції в приміщені квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

24.11.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2017 року; протокол огляду місця події від 23.11.2017 року; протоколом допиту потерпілого від 23.11.2017 року; протоколом допиту свідка від 23.11.2017 року.

24.11.2017 року до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області звернувся старший слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що підставою застосування до підозрюваного є згідно ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та наявність ризиків, зазначених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказане підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, схильний до вчинення насильницьких кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується виключно негативно, порушує громадський порядок, зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_12 , із метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2017 року задоволено клопотання задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з моменту затримання 23.11.2017 року до 21.01.2018 року включно. Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави для виконання обов`язків, визначених КПК України, 80 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 128000,00 грн.

Дане рішення мотивоване тим, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Також, органом досудового розслідування доведено, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя ретельно дослідивши наявні у провадженні докази прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому в повній мірі врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України. Зокрема те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення котрого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, дані про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується вкрай негативно, веде антигромадський спосіб життя, схильний до порушення громадського порядку, зловживання алкогольними напоями, до вчинення кримінальних правопорушень та може вчинити нові злочини, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких злочинів, офіційно не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела ходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому відоме місце його проживання, із метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таким чином, із матеріалів провадження, вбачається наявність достатніх даних, що вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, слідчим суддею в повній мірі обґрунтовано, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, то у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винним, із огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Із огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження.

Згідно положень ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Із огляду на матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, детально врахувавши обставини кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан, прийшов до обґрунтованого переконання про можливість визначення ОСОБА_7 застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 128000,00 грн., оскільки саме такий розмір застави гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є помірним для нього.

Враховуючи вказане вище, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, відтак, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 60 днів із визначенням розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 128000,00 грн. без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: