АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/233/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2303/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
його захисника адвоката - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 621/233/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 4 травня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 4 травня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживав у АДРЕСА_1 , судимого:
1) 18.06.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 4 роки;
2) 26.11.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на 5 років,
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки. До набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою в Харківській УВП №27 залишено без змін. Строк покарання ухвалено рахувати з дня фактичного затримання - 20 січня 2017 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування під вартою з 20.01.2017 року по 04.05.2017 року зараховано із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів по справі.
З цим судовим рішенням не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу в якій просить призначити мінімальне покарання та застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України. Тобто фактично просить змінити вирок в частині призначеного покарання.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 29 листопада 2016 року близько 12:00 години в с. Бірки Зміївського району Харківської області ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_7 шляхом поштовху відкрив кватирку вікна квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, після чого проник до вказаної квартири, належної ОСОБА_9 , звідки повторно, таємно викрав ноутбук "Lenovo G585 20137", вартістю 3300 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. Винуватість обвинуваченого та кваліфікація його дій, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, за ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційному порядку не оспорені.
Що стосується виду та міри покарання, то відповідно до вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, було визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнав вчнення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Було врахованою, що вчинений обуинваченим злочин є тяжким, обвинувачений має непогашені судимості, двічі був судимий за злочини проти власності та відбував реальне покарання в виді позбавлення волі, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, не має зареєстрованого місця проживання, не одружений, на час вчинення кримінального правопорушення працював у ТОВ ТЕРРА м. Первомайський, під час перебування в Харківській УВП №27 звернувся з заявою про залучення його до робіт у виробничій майстерні. З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. Суд правильно застосував норми матеріального і процесуального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для зміни вироку або скасування колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд першої інстанції зарахував строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 20.01.2017 року по 04.05.2017 року в строк покарання із розрахунку: один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року колегія суддів зараховує обвинуваченому подальше попереднє ув`язнення у строк призначеного покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ця норма кримінального закону є імперативною і відповідної заяви про її застосування не потребує. Колегія суддів ураховує, що Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При цьому, колегія суддів виходить з вимог ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Ураховуючи зазначене, подальше, після проголошення вироку, попереднє ув`язнення до набрання чинності зазначеним Законом підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Законі від 26 листопада 2015 року.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без завдоволення
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 4 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 5 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12