Справа № 458/445/17
1-кп/458/76/2017
УХВАЛА
28 вересня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в м.Турці Львівської області в судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який працює завідувачем Комарницького ветеринарного пункту Турківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, є неодруженим, дітей не має,

за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України,

встановив:

В судовому засіданні представник потерпілого, Турківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, ОСОБА_4 , заявив клопотання про те, що він відмовляється від обвинувачення у даній кримінальній справі, кримінальне провадження просить закрити, претензій до обвинуваченого не має, оскільки обвинувачений повністю відшкодував лікарні заподіяні ним збитки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання представника потерпілого і пояснив, що, оскільки злочином не заподіяно шкоди державі, а лише лікарні, яка є потерпілим у даному кримінальному провадженні, відповідно до п. 3 ст. 477 КПК України за заявою представника потерпілого провадження у справі підлягає до закриття.

Захисник ОСОБА_5 , стверджуючи, що Турківська районна державна лікарня ветеринарної медицини є на самофінансуванні і не фінансується із державного бюджету, та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали заяву представника потерпілого, просять провадження у справі закрити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000129, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на посаді завідувача Комарницького ветеринарного пункту Турківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, будучи службовою особою та наділеним згідно із посадовою інструкцією повноваженнями щодо забезпечення дотримання режиму роботи, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, у період часу з вересня по листопад 2015 року, знаючи, що фельдшер ОСОБА_7 не перебувала на роботі та не виконувала безпосередньо покладених на неї обов`язків, підписав неправдиві документи - довідки за вересень, жовтень, листопад 2015 року без дати та номеру, в яких містилися неправдиві дані про виконання відрядженим працівником - ветеринарним фельдшером Завадівської ветдільниці, ОСОБА_7 , своїх обов`язків у Комарницькому ветпункті по обслуговуванню сільськогосподарських тварин громадян Комарницької сільської ради, що спричинило безпідставну виплату останній заробітної плати за період вересня-листопада 2015 року на загальну суму 4490 гривень 79 коп., тобто ОСОБА_6 обвинувачується у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем за ч. 2 ст. 191 КК України. На даний час заподіяна шкода ОСОБА_6 відшкодована.

Обмірковучи питання, чи відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 477 КПК України до таких проваджень, що є у формі приватного обвинувачення, суд приходить до наступного.

Дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України. Відповідно до ст. 45 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є корупційним злочином.

Згідно з п. 3 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі статтею 191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, крім вчиненого організованою групою або шкода від якого завдана державним інтересам), - якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого. При цьому в Законі відсутні виключення для корупційних злочинів.

Однак суд звертає увагу на те, що дане кримінальне провадження № 0000129 розпочато 01.03.2016 року не на підставі заяви потерпілого, а за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів, а саме: рапорту Ст. о/у УЗЕ у Львівській області ОСОБА_8 від 29.02.2017 року (а.с. 5). А в силу ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 є працівником Турківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, якій завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4490 гривень 79 коп., тобто дана лікарня є державною установою, а не приватним підприємством. Докази про те, що Турківська районна державна лікарня ветеринарної медицини перебуває на самофінансуванні, відсутні.

При цьому суд враховує також, що кошти ОСОБА_7 виплачені за дебетом субрахунку 802 "Видатки з місцевого бюджету на утримання установи та інші заходи" (а.с. 25), перевірку спеціалістом проведено лише за зверненням Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львіській області (а.с. 23), а позапланову ревізію проведено за дозволом слідчого судді (а.с. 36). Турківська районна державна лікарня є державною установою ветеринарної медицини, що відноситься до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, оплату праці проводить по тарифних ставках, форма власності - загальнодержавна, підпорядкована Міністерству аграрної політики та продовольства України (а.с. 47,54,121,128,219).

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що у суду на даний час відсутні законні підстави для закриття даного кримінального провадження за статтями 26, 477 КПК України, оскільки потерпілим є державна установа, і, заподіювання шкоди державній установі корупційним злочином, суд вважає, не може не заподіювати шкоди державним інтересам.

Діючим Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено оскарження ухвали суду про відмову у закритті кримінального провадження.

Однак, керуючись засадами верховенства права, визначеними ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правом учасників кримінального провадження на справедливий розгляд судом справи, передбаченим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає необхідним, враховуючи спільну правову позицію як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, надати сторонам кримінального провадження можливість оскаржити дану ухвалу суду в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 45 Кримінального кодексу України, статтями 26, 284, 477 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 7 днів із дня її оголошення.

Суддя -