Номер провадження: 11-кп/785/1320/17
Номер справи місцевого суду: 504/2300/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового

засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та представника ОСОБА_10 , в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 18 жовтня 2017 року, у кримінальному провадженні №0001301, внесеного до ЄРДР 22.07.2016 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Оскарженою ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001301, внесеного до ЄРДР 22.07.2016 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, разом із цивільним позовом у цьому ж кримінальному провадженні, було повернуто керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, для усунення в розумні строки виявленої судом невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , не містить належного формулювання обвинувачення, оскільки в ньому не зазначено жодних мотивів злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а посилання у зазначеному акті при формулюванні обвинувачення на (дослівно) «вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України» та на висновок судово-медичної експертизи з визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження потерпілого ОСОБА_8 , - порушує принцип презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини.

Також, суд першої інстанції в ухвалі, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, зазначив наступне.

Так, до розглядуваного судом обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001301 від 22.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , прокурором додано розписку вказаного обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту в іншому кримінальному провадженні «№001301», що також підтверджено вказаним обвинуваченим у підготовчому судовому засіданні, але обвинувальний акт у останньому з проваджень, про який йдеться у розписці обвинуваченого, - на розгляд цього суду не надходив.

На зазначену ухвалу суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій, він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту є безпідставними, оскільки наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Враховуючи наведене, прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Представник ОСОБА_10 , в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі вважає ухвалу суду невмотивованою та такою, що суперечить чинному законодавству.

Зокрема, представник потерпілого в апеляційній скарзі вказує на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 містить формулювання обвинувачення, в якому вказано на обов`язкові ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину, а за своїм змістом є достатньо конкретизованим. Крім того, доведеність обставин вчинення злочину, винуватості обвинуваченого та кваліфікація його дій мають бути з`ясовані при розгляді судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи наведене, представник потерпілого просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши прокурора, потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

- дату та місце його складення та затвердження.

З обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставин вчиненого ОСОБА_7 злочину з правовою кваліфікацією.

Між тим, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, в ньому, всупереч встановленим нормам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відсутнє належне формулювання обвинувачення, а саме не зазначено жодних мотивів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а посилання у зазначеному акті при формулюванні обвинувачення на (дослівно) «вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України» та на висновок судово-медичної експертизи з визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження потерпілого ОСОБА_8 , - порушує принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Викладені обставини, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, є передчасними і до початку судового розгляду кримінального провадження, розкривають сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України та свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження (а.с. 9) вбачається, що в доданій до обвинувального акту розписці ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту, невірно вказаний номер кримінального провадження, в зв`язку з чим, дана розписка не може вважатися доказом вручення обвинуваченому копії обвинувального акту.

Викладені обставини свідчать про недотримання прокурором вимог ч.4 ст.291, ст.293 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обґрунтованими та не вбачає підстав для зміни ухвали суду в цій частині.
Керуючись ст. ст. 72, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та представника ОСОБА_10 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, від 18 жовтня 2017 року, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001301, внесеному до ЄРДР 22.07.2016 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2