УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна (грошових коштів, двох мобільних телефонів), що належать останній, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на грошові кошти та два мобільних телефони ОСОБА_3 , однак, як зазначає остання, вказаний арешт накладено необґрунтовано, оскільки вказане майно належить їй, при цьому її не було повідомлено про підозру, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити та скасувати згаданий арешт.

В судове засіданні ОСОБА_3 та слідчий не з`явились.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши його матеріали, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.
28 березня 2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000027 накладено арешт, окрім іншого, на грошові кошти та два мобільних телефони (які скаржник просить повернути), з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також, слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, незважаючи на вказані вимоги закону, особа, яка подала клопотання у судове засідання не з`явилась, при цьому належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, відпала необхідність, або такий арешт було накладено необґрунтовано, до суду не надала, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна (грошових коштів, двох мобільних телефонів), що належать останній, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження № 0000027 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1