Справа №212/607/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003468 від 14 грудня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 03.06.2004 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 08.02.2011 умовно-достроково на 9 місяців 6 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , повторно, 10.12.2017 приблизно о 10.00 годині знаходився в гостях у сусідки ОСОБА_5 у приміщенні її квартири АДРЕСА_3 , після чого реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, попрохав у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Взявши мобільний телефон вийшов з приміщення вказаної квартири та направився до банкомату, що розташований в будинку № 31 по вул. Ракітіна в Покровському районі м. Кривого Рогу, де впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, того ж дня, приблизно о 10:37 годин, за допомогою мобільного телефону потерпілої, шляхом здійснення телефонного дзвінка до оператора ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснив операцію зняття грошових коштів в банкоматі без наявності картки за № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 в сумі 1502 гривень, після чого, разом з викраденими грошовими коштами, що належать ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Щиро розкаявся у вчиненні вищезазначеного злочину. Показав, що все відбувалось саме так, як зазначено в обвинувальному акті, підтвердив всі фактичні обставини кримінального правопорушення, пояснив, що частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 500 грн., а в подальшому до кінця квітня 2018 року поверне залишок грошей. Просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах обвинувачений зняв з її рахунку гроші в сумі 1502 грн. Просила суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його волі, також пояснила, що обвинувачений повернув частково їй викрадені гроші в сумі 500 грн.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, потерпілої, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер і узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законодавцем віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не працює, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря психіатра не перебуває, не одружений, судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суворо не карати обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, детально проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Тому, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, суд звільняє ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік згідно ст. 75 КК України, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: фото з банкомату та диск CD-R, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1