АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 791/150/17 Провадження № 11-сс/791/615/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні - прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУ НП в Херсонській області, капітан поліції ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 ; звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме металеві труби кількістю 38 штук різної довжина (довжина зазначена в протоколі огляду та клопотанні слідчого) діаметром 33 см товщина металу 1 см, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події 19.09.2017 року на території місцевості «Цукур» в м. Скадовську Херсонської обл., яке відповідає критеріям ст. 98 КПК України, з метою недопущення його зміни, втрати, перетворення, відчуження.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області в задоволенні вищевказаного клопотання слідчого було відмовлено.
Не погодившись ухвалою суду прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, як про те зазначено в клопотанні слідчого.
Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема апелянт вказує на те, що судом не взято до уваги наявність ризиків зміни, втрати, перетворення чи відчуження труб.
Також, як зазначає апелянт, слідчим суддею недостовірно встановлено власника майна про арешт якого ставить питання слідчий.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, представника власника тимчасово вилученого майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження відомості зазначені в клопотанні слідчого 19.09.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001688 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
В рамках даного провадження на час розгляду клопотання жодній особі про підозру, не повідомлено.
Згідно з ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, як вбачається з наданих суду матеріалів на обґрунтування заявленого клопотання, слідчим процесуального рішення про визнання тимчасово вилученого майна, а саме труб в кількості 38 штук, речовими доказами не надано.
Також, слідчим не встановлена вартість саме майна, яке належить арештувати, не надано належних доказів завдання та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, існування цивільного позову, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом положень ч. 1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна, доказів розміру шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, доказів самого факту завдання шкоди ї розміру цієї шкоди, а також наявності цивільного позову.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів провадження вищевказаних доказів слідчим чи прокурором до суду не надано.
Так, всупереч вищевказаним вимогам КПК України, прокурор та слідчий не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту.
Крім того, переглядаючи рішення слідчого судді в апеляційному порядку, судова колегія виходить з того, що в матеріалах справи відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до вимог ч.2 п.5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт тимчасово вилученого майна з метою забезпечення кримінального провадження, а отже слідчий суддя дав належну оцінку сукупності отриманих доказів, та їх належність.
Враховуючи те, що по справі відсутні докази того, що труби, зазначені в клопотання слідчого, в кількості 38 штук, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину та у встановленому законом порядку визнано речовим доказом, відсутні докази розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди; відсутній цивільний позов, не надано доказів того, що майно набуте злочинним шляхом, що воно є доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого, з чим погоджується і колегія суддів.
Інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваного рішення та цілком враховані ним.
Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у провадженні - прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: металеві труби кількістю 38 штук різної довжини (довжина зазначена в протоколі огляду та клопотанні слідчого) діаметром 33 см товщина металу 1 см, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця 19.09.2017 року на території місцевості «Цукур» в м. Скадовську Херсонської області без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя: