АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком 60 діб відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Старший слідчий Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 15.10.2017 р. звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0008290 від 13.10.2017 р. Клопотання погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_8 13.10.2017 р. приблизно о 16 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, віджав двері будинку за допомогою металевої фомки та таємно, умисно з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: електролобзик марки "VORHUT" VJ57ART34-085, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежать від його волі, оскільки відразу на території будинку був зупинений власником майна, який в подальшому викликав працівників поліції.

14.10.2017 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 15 жовтня 2017 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком 60 діб з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання. Строк цілодобового домашнього арешту вирішено обчислювати з моменту постановлення ухвали, тобто з 15 жовтня 2017 року.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами. Тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.10.2017 р. та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а слідчий суддя не врахував всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що існує необхідність у запобіганні спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливати на свідків кримінального правопорушення, адже ОСОБА_8 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а постійного офіційного місця проживання на території м. Черкас не має, а також рахується офіційно безробітною особою.

Вказує, що в порушення п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали відсутній опис встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також не зазначені факти, обставини та обґрунтовані підозри, на які посилалися слідчий та прокурор, та мотиви неврахування доводів слідчого і прокурора, викладених в клопотанні та озвучених в ході його розгляду.

Прокурор в судовому засіданні, підтримавши подану апеляційну скаргу, вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності та перешкоджати судовому провадженню.

Підозрюваний та його захисник просили відхилити апеляційну скаргу прокурора. Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також немає об`єктивних даних про те, що ОСОБА_8 впливає або буде впливати на свідків чи потерпілого при безпосередньому спілкуванні чи опосередковано через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку.

Колегія суддів вбачає, що слідчий у клопотанні та прокурор в засіданні не наводять достатніх мотивів на обґрунтування того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства й суду, а також ними не зазначено підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, та у чому полягає винятковість цього випадку.

Щодо посилання апелянта на невідповідність оскаржуваної ухвали п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України колегія суддів вважає, що в даному випадку наявність цієї обставини не впливає на законність ухваленого в провадженні судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення клопотання слідчого. При цьому немає документального підтвердження фактів порушення підозрюваним умов домашнього арешту.

Виходячи з цього, колегія суддів вбачає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого частково і застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком 60 діб відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :