Справа №487/725/18 23.04.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 16 червня 2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працює, раніше не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в кримінальному проваджені, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000657 від 24.07.2017 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний - ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 16 червня 2018 року.

Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в сумі 500, 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Постановлено у разі звільнення під заставу на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Повторно дослідити матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання саме в частині наявності ризиків.
Просить зменшити розмір застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2018 року є незаконною, необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.
Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою не відповідає вимогам ст.184, 199 КПК України. З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що необхідність продовження підозрюваному такого запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тими ж самими доказами щодо наявних ризиків, які раніше вже були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Будь яких інших обґрунтувань, як того вимагає національне та міжнародне законодавство, зокрема п.3 ст.194 КПК України та п.3 ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, які свідчили б про те, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, в матеріалах клопотання слідчим не наведено.

Стверджує, що а ні слідчим в клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні не доведена необхідність утримувати особу під вартою для проведення з нею зазначених слідчих та процесуальних дій, які по суті є технічними (отримання висновків експертів, ознайомлення с матеріалами провадження, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів) та прямо не стосуються підозрюваного. Окрім того, за два місяця, які минули з моменту обрання підозрюваному запобіжного заходу, за його участі не проведено жодної слідчої дії. Що вказує на те, що тримання ОСОБА_6 під вартою є нічим іншим, як "формою очікування" обвинувального вироку". Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не мотивував співвідносність доцільності подальшого застосування тримання під вартою саме з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.

Також зазначає, що висновок слідчого судді про доведеність наявності ризиків не можна вважати обґрунтованим, оскільки слідчий суддя жодним чином не мотивував, на підставі яких доказів, наданих до клопотання, він дійшов до такого висновку.

Вказує, що всупереч п.1 ч.3 ст. 184 КПК України до клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою не було надано жодних матеріалів, якими обґрунтовувались доводи клопотання в частині того, що заявлені ризики не зменшилися або з' явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою. В усних поясненнях прокурора в судовому засіданні, в супереч вимогам п.5 ч.1 ст.184 КПК України, відсутні будь-які посилання на існування обставин, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Незважаючи на вимогу сторони захисту надати слідчому судді для дослідження докази, якими прокурор обґрунтовує саме існування заявлених ризиків, чи хоча б вказати на них, такі матеріали надані не були, що свідчить про їх відсутність. Більш того, обґрунтовуючи перед прокурором необхідність продовження строку досудового розслідування, слідчий в переліку слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести для закінчення досудового розслідування, взагалі не вказав що сторона обвинувачення збирається ще щось встановлювати. Що також свідчить про відсутність зазначених слідчим ризиків.

Окрім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не вказав на підставі яких доказів він дійшов до висновку про наявність ризику впливу підозрюваного на свідків. Про можливість впливати на свідків може свідчити здійснення особою погрози, підкупу, умовляння, схилення їх до дачі неправдивих показань.

Натомість, ні в клопотанні слідчого, ні в усних поясненнях прокурора, ні в оскаржуваній ухвалі не зазначено: на кого саме зі свідків підозрюваний може здійснити вплив, що з урахуванням відсутності вимоги слідчого щодо встановлення при застосуванні запобіжного заходу відповідних обмежень утримання спілкування зі свідками, та відсутність такого обмеження в оскаржуваній ухвалі, вказує, що наявність такого ризику як для органів досудового розслідування, так і для слідчого судді, є малоймовірним.

Висновок слідчого судді про те, що існує ризик розголошення підозрюваним даних досудового слідства, так як на теперішній час не встановлені всі особи, з якими ОСОБА_6 перебуває у міцних зв`язках, які можуть впливати на подальший хід досудового розслідування, не відповідає фактичним обставинам та спростовується переліком слідчих дій, які слідчий вказав в клопотанні про продовження строку слідства. Так, із зазначеного процесуального документу випливає, що станом на 17.04.2018 р. ці особи вже встановлені та вирішується питання щодо притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Також, в ухвалі слідчого судді не конкретизовано, яким саме шляхом

підозрюваний, можливо, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, висновки слідчого судді про те, що заявлені в клопотанні ризики, які виправдовують тримання під вартою не зменшились, не можна вважати обґрунтованим, оскільки слідчий суддя жодним чином не мотивував, на підставі яких доказів, наданих до клопотання, він дійшов до такого висновку. Такі докази суддею не аналізувалися, не оцінювалися, тому відповідний висновок суду є повністю свавільним.

Зазначає, що слідчий суддя знехтував вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень, а в оскаржувані ухвалі відсутні будь-які посилання на те, з яких міркувань виходив суд, встановлюючи такий розмір застави, в чому полягає виключний випадок встановлення застави в розмірі більшому, ніж це передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та чому суд вважає, що такий розмір застави не є для підозрюваного ОСОБА_6 завідомо непомірним.

Враховуючи, що протягом двох місяців родина ОСОБА_6 не змогла найти зазначеної суми для того щоб внести заставу, вважає, що такий значний розмір застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки, фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у період з початку червня 2017 року по теперішній час ОСОБА_8 , ОСОБА_6 під чітким керівництвом ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання незаконного прибутку, скоїли ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , в обґрунтування вказав що, до вказаного строку орган досудового розслідування немає можливості завершити досудове розслідування, скласти обвинувальний акт та направити його до суду через необхідність проведення ряду слідчих дій, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
У зв`язку із викладеним на підставі статті 296 КПК України, заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_10 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 23.06.2018 року.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою не зменшились, а для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження та усунення протиріч, необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливе.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_11 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

16.04.2018 року слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . В своєму клопотанні слідчий зазначив, що ризики відносно ОСОБА_6 не відпали, та продовжують існувати. Оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, не має постійного місця роботи, вказане дає підстави вважати про існування ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних.

Крім того, в кримінальному проваджені необхідно здійснити ряд слідчий дій, а саме:

- отримати та долучити висновок судово-психіатричної експертизи, щодо підозрюваного ОСОБА_8 ;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження криміналістичних експертиз;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово - балістичної експертизи;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судової комп`ютерно - технічної експертизи;

- вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності встановлених під час досудового розслідування осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення;

- скласти, погодити остаточну підозру підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ;

- повідомити про підозру та допитати підозрюваних осіб;

- розсекретити в повному обсязі клопотання, доручення, ухвали слідчого судді Апеляційного суду Миколаївської області, що були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- виконати вимоги ст. 290 КПК У країни з підозрюваним, захисниками; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; у разі необхідності виконати інші слідчі (розшукові) дії.

Таким чином, слідчий дотримався вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України при складанні клопотання про продовження строку тримання під вартою, навів достатні мотиви необхідності продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому доводи апелянта щодо невідповідності клопотання слідчого вимогам закону є безпідставними.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять достатні відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2, ст. 307 КК України.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є також правильним висновок слідчого судді про те, що заявлені ризики на даний час не зменшились.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює та немає інших джерел доходу, окрім отримання внаслідок протиправної діяльності, що свідчить про відсутність факторів, які б могли стримати його від ухилення від органів досудового розслідування та суду.
Надані слідчим докази обставин, які містяться в матеріалах подання і кримінального провадження, та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що у даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим в клопотанні та прокурором у суді доведено про неможливість закінчити досудове слідство у межах наявного строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

З урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомості наявних доказів які вказують на обґрунтованість підозри, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час не зменшилась, отже застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на наведене апеляційні доводи захисника про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.

Посилання захисника на порушення вимог закону при визначенні розміру застави є неприйнятними. Оскільки, розмір застави в сумі 500000 грн був визначений судом при вирішенні питання щодо застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначення розміру застави, при продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, статтею 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 16 червня 2018 року підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді