№ 1-кп/337/86/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на строк до 60 днів, посилаючись на ті обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які не відпали з моменту обрання запобіжного заходу, та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, вважає, що можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного, так як у нього міцні соціальні зв`язки, він проживає з дружиною та дитиною.
Обвинувачений ОСОБА_5 фактично заперечував проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_7 не згодна з клопотанням прокурора вважає що немає необхідності у продовженні тримання під вартою. Її підзахисний обвинувачується у скоєнні одного епізоду злочину, прокурором не підтверджено що її підзахисний має намір вчинити кримінальне правопорушення, та буде переховуватися від суду, він має постійне місце проживання в м. Запоріжжя, проживає з дружиною та має на утриманні малолітню дитину.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, і дає достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення від покарання, переховуватися від суду, а враховуючи те, що вони офіційно не працевлаштовані, та не мають постійного джерела доходів, то можуть вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що на даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не вбачається, оскільки ризики, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися і не відпали, продовжують існувати на теперішній час,та виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою, та недостатнім для застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченим запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі Запорізькому слідчому ізоляторі до 29.04.2018 року, включно.
Залишити розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень. У разі внесення застави, та з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі Запорізькому слідчому ізоляторі до 29.04.2018 року, включно.
Залишити розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень. У разі внесення застави, та з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити до Державної установи Запорізький слідчий ізолятор - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню, та оскарженню не підлягає.

Суддя: