Справа 688/198/18
№ 1-кс/688/43/18
Ухвала
Іменем України
29 січня 2018 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 на рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000098,

встановив:

До Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій. В обґрунтування скарги вказав, що він звернувся до прокурора Шепетівської місцевої прокуратури з клопотанням про об`єднання кримінальних проваджень № 0000097 та № 70000098 на підставі ст. 217 КПК України, однак рішення не було прийнято. Також, просив визнати незаконними відмови у проведенні слідчих дій проведення огляду речей, вилучених у його підзахисного ОСОБА_6 та призначення комісійної криміналістично-медичної експертизи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свої вимоги уточнив, з підстав, викладених у скарзі, просив скасувати постанову слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 24.01.2018 року про відмову в призначенні криміналістично-медичної експертизи та відмову в проведенні огляду одягу ОСОБА_6 , визнати неправомірною відмову прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в об`єднанні кримінальних проваджень.

Слідчий та прокурор проти скарги заперечили, посилаючись на те, що клопотання про об`єднання кримінальних проваджень вирішує прокурор, але з таким клопотанням сторона захисту не зверталась, в рамках кримінального провадження №0000098 речі ОСОБА_6 не вилучалися та не є речовими доказами, підстав для призначення комісійної експертизи ОСОБА_8 не було, позаяк щодо нього проведено комплексну експертизу, яка дала відповіді на всі питання, в тому числі на ті, які заявлялися захистом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч. 2 ст. 22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст. 220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій (глава 20 КПК України), а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Правова природа цього виду провадження передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності призначення додаткових (повторних) експертиз.

Із клопотання сторони захисту від 24.01.2018 року не вбачається, з якою метою має бути проведена кожна із вказаних ним слідчих (розшукових) дій, зокрема, які обставини та підстави можуть підтвердити або спростувати висновки комплексної експертизи у кримінальному провадженні №0000098, враховуючи наявність в матеріалах кримінального провадження трьох висновків експертизи, в тому числі комісійної.

Судом встановлено, що слідчим з об`єктивних причин не міг бути проведений огляд речей ОСОБА_6 , так як в кримінальному провадженні №0000098 одяг останнього не вилучався та речовими доказами не визнавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий, відмовляючи захиснику у проведенні вищевказаних слідчих дій, прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення, з чим цілком погоджується й суд, а тому підстави для скасування постанови слідчого відсутні.

Також в матеріалах справи відсутнє клопотання захисника прокурору про об`єднання кримінальних проваджень, що унеможливлює перевірку слідчим суддею питання з цього приводу.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 на рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000098 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1