Справа №345/3918/17
Провадження № 1-кс/345/982/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2017 року м. Калуш
Оскільки завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність у накладенні арешту на майно, так як існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала.
Вислухавши думку слідчого, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З протоколу обшуку від 28.11.2017 року (а.с.3-5) вбачається, що під час обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та USB-флеш-накопичувач чорного кольору.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку 28.11.2017р. речі використовувалися в якості засобів скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. За таких обставин вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і можуть бути використані як докази під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення дієвості даного кримінального провадження, на вилучені речі слід накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Водночас, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу, що чинними нормами КПК України не передбачено можливості слідчого судді визначати місце зберігання арештованого майна. Ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. А тому в частині клопотання слідчого про визначення місця зберігання арештованого майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України,
Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та USB-флеш-накопичувач чорного кольору, які були вилучені 28.11.2017 року під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченомуст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи.
Слідчий суддя: