Номер провадження: 11-сс/785/1881/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (заочно) щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001706, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2014 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (заочно) щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання якого не встановлено,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0001706, внесеного до ЄРДР 18.04.2014 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 25.04.2014 року, о 03.19 годині, перебуваючи біля відділення №62 ПГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, буд.8, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , умисно, з метою знищення та пошкодження майна шляхом підпалу, закидав пляшками із запалювальною сумішшю вказане відділення банку, чим викликав пожежу, створивши загрозу життю і здоров`ю мешканців будинку та заподіявши матеріальну шкоду ПАТ КБ "ПриватБанк", яка у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

25.04.2014 року ОСОБА_10 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та 26.04.2014 року йому було повідомлено про підозру за ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2014 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 97 440 гривень.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 року строк тримання під вартою щодо ОСОБА_10 продовжений до 4-х місяців.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2014 року строк тримання під вартою щодо ОСОБА_10 продовжений до 6-ти місяців.

Постановою заступника прокурора Одеської області від 11.09.2014 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 було закрито у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведеності винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати, та того ж дня ОСОБА_10 був звільнений з-під варти.

Постановою прокурора Одеської області від 25.09.2014 року було скасовано вищевказану постанову заступника прокурора Одеської області у зв`язку з необхідністю усунути неповноту досудового розслідування, проведення слідчих та розшукових дій.

14.10.2014 року підозрюваного ОСОБА_10 було оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_10 з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.11.2017 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про заочне застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, переховується від органів досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити здійснювати злочинну діяльність, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

У клопотанні також зазначено, що ОСОБА_10 не проживає за місцем реєстрації та перебуває за межами України, оголошений у міжнародний розшук каналами Інтерполу, для продовження його розшуку необхідна ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 року клопотання слідчого було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (заочно) в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що прокурором заявлені у кримінальному провадженні ризики не доведені, а сам підозрюваний ОСОБА_10 переїхав до іншої країни, а на момент переїзду кримінальне провадження щодо нього було закрито, у зв`язку з чим він залишив територію України на законних підставах.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеній у п.69 рішення ЄСПЛ від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України", пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, внаслідок чого постановив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 14.10.2014 року підозрюваного ОСОБА_10 було оголошено у міжнародний розшук, а апеляційне провадження - зупинено.

Постановою заступника генерального прокурора України від 16.03.2015 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був продовжений до восьми місяців, тобто до 29.05.2015 року.

Після цього постановою слідчого СВ УСБУ в Одеській області від 19.03.2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_14 .

Постановою слідчого СВ УСБУ в Одеській області від 01.04.2016 року досудове розслідування було відновлене у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних дій, після чого цього ж дня постановою слідчого було знову зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Жодних інших відомостей про відновлення досудового розслідування, а також про продовження строку досудового розслідування, прокурором в судовому засіданні не надано.

Незважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично зупинене, 09.11.2017 року слідчий здійснив у ньому процесуальну дію - звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про заочне застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що проведення будь-яких процесуальних дій у досудовому розслідуванні, яке було зупинене та не було відновлене в передбаченому законом порядку, суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є істотним порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя на вказані порушення уваги не звернув та безпідставно задовольнив клопотання слідчого, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, враховуючи встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені органом досудового розслідування під час складання клопотання та звернення з ним до суду, колегія суддів доходить висновку про те, що таке клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_11 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (заочно) щодо ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0001706, внесеного до ЄРДР 18.04.2014 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні вищевказаного клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4