печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві скарга підозрюваного ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Депаратменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, якою просить скасувати рішення слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Депаратменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000532, при цьому поновити строки звернення до слідчого судді із даної скаргою. Скарга обгрунтована наступним. 09 листопада 2017 року підозрюваного було затримано в аеропорту «Бориспіль», того ж дня повідолено про підозру, а 10 листопада 2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час продовження строку тримання під вартою підозрюваний дізнався про те, що 24 лютого 2017 року був оголошений в розшук, а 03 березня 2017 року досудове розслідування було зупинено. Ввважає, що підстав для зупинення не було, оскільки слідчому було достовірно відомо про його виїзд за кордон та місце його знаходження. В той же час право слідчого зупинити провадження у зв`язку з перебуванням особи за межами України виникло лише 16 березня 2017 року.

Під час розгляду скарги підозрюваний ОСОБА_3 в режимі відеоконференції та його захисник ОСОБА_4 підтримали скаргу, просили задовольнити, посилаючись на викладені обставини, звертаючи увагу слідчого судді на те, що в матеріалах кримінального провадження зібраних слідчим було достатньо даних про місцеперебування підозрюваного, що свідчить про безпідставність тверджень про його переховування від органу досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду скарги заперечував проти її задоволення, вказуючи наступне.

Слідчими управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України розслідується кримінальне провадження №0003632 від 13.11.2017 за підозрою ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 384 КК України, матеріали досудового за підозрою якого на підставі постанов прокурора виділені з кримінальних проваджень № 0000532 від 22.02.2016 та №0000020 від 05.02.2014.

З часу внесення 13.11.2017 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0003632, досудове розслідування у ньому не зупинялось а, відповідно, постанова про зупинення досудового розслідування від 03.03.2017 у кримінальному провадженні №0003632 від 13.11.2017 не виносилась і винесена бути не могла у зв`язку з тим, що кримінальне провадження розпочато пізніше зазначеної ОСОБА_3 дати, у зв`язку з чим і предмет оскарження відсутній.

Копію даної постанови від 03.03.2017 разом з усіма іншими документами згідно з описом, які стали підставою для надання відносно нього ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/49454/17-к від 28.08.2017 дозволу на затримання, з урахуванням доповненого клопотання, вручено ОСОБА_3 10.11.2017, а його розписку надано у розпорядження слідчого судді супровідним листом №23/1/4-32795-14 від 10.11.2017, та остання наявна у матеріалах судового провадження (справи) №757/49454/17-к.

У подальшому, копію цієї ж постанови від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016 вручено ОСОБА_3 разом із клопотанням від 29.12.2017 про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріалами, які його обґрунтовують, згідно з описом. Розписка ОСОБА_3 наявна в матеріалах судового провадження (справи) №757/18/18-к.

Положення ч. 1 ст. 304 КПК України визначають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ураховуючи сплив десятиденного строку для оскарження постанови від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016, скарга ОСОБА_3 в порядку п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України підлягає поверненню скаржнику з підстав подачі після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Очевидно, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження, оскільки указану постанову в наведені дати разом із іншими матеріалами отримали також і троє захисників ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , які надають правову допомогу підозрюваному з 09.11.2017 - дати його затримання, оскаржували ухвали слідчих суддів про застосування запобіжного заходу, продовження його застосування, звертались разом із ОСОБА_3 із клопотаннями, іншими зверненнями до органу досудового розслідування, однак подали скаргу слідчому судді лише зі спливом більше чотирьох місяців з дати отримання копії постанови від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016.

Більше того, у зв`язку із винесенням прокурором 13.11.2017 постанови про виділення матеріалів за підозрою ОСОБА_3 з кримінального провадження № 0000532 від 22.02.2016 у кримінальне провадження №0003632 від 13.11.2017 ОСОБА_3 втратив процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000532 та, відповідно, визначене ч. 4 ст. 280 КПК України право на оскарження указаної постанови слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532.

Якщо скаргу на постанову від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016 розглядати по суті, то слід зазначити наступне.

У ході досудового розслідування 14.02.2017 року у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014 в зв`язку із наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у

вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365 КК України, а саме в пособництві у перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному сприянні у вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівникам правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями та спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам громадян і державним інтересам.

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 14.02.2017 в день його складення вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження підозрюваного не було невідоме, а тому 15.02.2017 спрямовано у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень - шляхом надіслання його поштовим зв`язком за останньою відомою адресою місця проживання та реєстрації ОСОБА_3 .

Вказана підозра, яка повідомлена ОСОБА_3 , обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час розслідування, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення для впізнання їм осіб за фотознімками, показаннями потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , висновками судово-медичних та автотоварознавчих експертиз, речовими доказами, розсекреченими матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_11 .

Так, ОСОБА_3 впізнали та прямо вказали на нього його співучасники ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_12 та ОСОБА_21 ,

Крім письмового повідомлення про підозру, 15.02.2017 ОСОБА_3 цінним листом з описом скеровано повістки про виклик його до слідчого на 22.02.2017 та 24.02.2017 в статусі підозрюваного.

У зв`язку із повторним неприбуттям за викликами, 24.02.2017 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук.

На час оголошення ОСОБА_3 в розшук у матеріалах кримінального провадження були наступні документальні відомості про переховування ОСОБА_3 .

Так, про переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності свідчить те, що ОСОБА_3 не прибув за неодноразовими викликами слідчого, натомість 06.12.2015 на підставі закордонного паспорту НОМЕР_1 , виданого 15.09.2015, дійсного до 15.09.2025, виїхав за межі України у пункті пропуску через державний кордон України «Ягодин» у Республіку Польща та на час оголошення в розшук назад не повернувся, що підтверджується листами Державної прикордонної служби України вих. №0.64-13727/0/15-16 від 05.07.2016, №0.64-7132/0/15-17 від 27.02.2017, поясненнями, на той час, дружини підозрюваного ОСОБА_3 - ОСОБА_22 від 09.06.2016 про те, що останній перебуває у Швеції на заробітках, однак за якою адресою їй невідомо, він не повідомляв, протоколом допиту матері ОСОБА_3 - ОСОБА_23 від 09.02.2017, у ході якого остання відмовилась називати місцезнаходження сина з посиланням на ст. 63 Конституції України, а також вилученими в ході обшуку 11.01.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , сімома заявами про переказ грошових коштів (від 15.03.2016, 19.08.2016, 13.09.2016, 15.10.2016, 03.11.2016, 15.11.2016, 06.12.2016), в яких місцем проживання ОСОБА_3 , яке він назвав співробітникам банку, зазначено Швецію.

Наведену адресу не можна вважати достовірною, оскільки візу №007190233 для виїзду за кордон ОСОБА_3 надано уповноваженим представництвом Республіки Польща строком з 23.11.2015 до 05.11.2016, та за кордон ОСОБА_3 виїхав у пункті пропуску через державний кордон України «Ягодин» з Республікою Польща.

Більше того, адресу в Швеції зазначено у вилученій в ході обшуку заяві за останню дату про переказ коштів датовану 06.12.2016, а про підозру ОСОБА_3 повідомлено 14.02.2017, тобто через два з половиною місяці після датування указаної заяви.

Також в ході цього обшуку за місцем колишнього проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 виявлено мобільний телефон дружини розшукуваного ОСОБА_3 , оглядом якого достовірно встановлено, що останній спілкується зі своєю дружиною, у зв`язку з чим обставини його розшуку йому достеменно відомі.

У подальшому, ОСОБА_22 22.03.2017 звернулась із позовною заявою до суду, в якій вказувала, що вже більше року їх із ОСОБА_3 сімейне життя не складається, тривалий час разом не проживають.

Ураховуючи те, що віза ОСОБА_3 закінчилась 05.11.2016 та у встановленому порядку не продовжувалась, є очевидним, що у законний спосіб на території іноземної держави, у т.ч. у Польщі чи Швеції, ОСОБА_3 перебувати не міг і підлягав реадмісії (примусовому поверненню) в Україну, а тому виключалась можливість надсилання запитів на міжнародно-правову допомогу до компетентних органів даних держав, у яких підозрюваний ОСОБА_3 міг переховувався від слідства в Україні, однак його місцезнаходження достеменно відомо не було.

При цьому, в оголошенні у міжнародний розшук ОСОБА_3 було відмовлено компетентними органами.

У результаті, 09.11.2017 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 затримано на підставі ухвали слідчого судді співробітниками Державної прикордонної служби України при спробі виїзду літаком у напрямку слідування з міста Стокгольм Королівства Швеція до міста Мінськ Республіки Білорусь з пересадкою у м. Києві, саме в порядку реадмісії з Королівства Швеція.

При цьому, першим Радником-Консулом Посольства Республіки Польща в Україні листом від 10.01.2017 відмовлено у наданні інформації щодо перебування ОСОБА_3 на території даної держави та виданої йому візи.

Оформлення закордонного паспорту НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснено виключно після того як йому співробітниками управління карного розшуку УМВС України в Черкаській області на виконання доручення слідчого особисто вручено повістки про виклик 05.09.2015 про явку на 07.09.2015 на допит та 05.10.2015 про явку в цей день до слідчого.

За даними викликами ОСОБА_3 не прибув, причини неприбуття слідчому не повідомив.

Більше того, на момент оголошення ОСОБА_3 в розшук у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій зі зняття інформації з його транспортних телекомунікаційних мереж на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 24.07.2015, які розсекречені у визначеному законом порядку, встановлено, що останній у ході розмов зі своєю матір`ю ОСОБА_23 та із співучасником вчинення інкримінованих злочинів ОСОБА_11 обговорює процедуру оформлення закордонного паспорту та виїзд за межі України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Це зафіксовано протоколами за результатами проведення негласних слідчих-розшукових дій від 14.09.2015, 19.09.2015, 24.09.2015 з додатком, які були наявні у органу досудового розслідування на момент оголошення ОСОБА_3 в розшук.

Одночасно з цим, проведеним 11.01.2017 обшуком за місцем реєстрації ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , встановлено, що останній там ніколи не проживав. Так, особа, яка займає дане приміщення - ОСОБА_24 у протоколі обшуку вказав, що проживає за даною адресою (кв. АДРЕСА_3 , де зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 ) з січня 2003 року, однак ОСОБА_3 з цього часу у себе вдома ніколи не бачив та з ним не спілкувався.

Усі наведені обставини зумовили необхідність оголосити розшук підозрюваного ОСОБА_3 постановою слідчого від 24.02.2017, оскільки його місцезнаходження відомо не було.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/11643/17-к від 28.02.2017 надано дозвіл на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході допитів родичів розшукуваного ОСОБА_3 - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 09.02.2017, 21.03.2017 неодноразово наголошувалось на розшуку останнього, на наданні слідчим суддею дозволу на затримання ОСОБА_3 та ставилось питання про його повернення до України, що підтверджується власноручними зауваженнями в протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 21.03.2017, що на неї нібито психологічно тиснуть, щоб син ( ОСОБА_3 ) повернувся до України.

Слід взяти до уваги інформацію Головного управління Національної поліції в Черкаській області №4671/03/14/40-2017 від 08.09.2017 про те, що ОСОБА_3 більше одного року тому виїхав до Норвегії, а не Швеції, як нібито вбачається із заяв про переказ ним готівки дружині, виявлених у ході обшуку.

Крім того, на момент винесення постанови від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку із переховуванням підозрюваних від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і їх місцезнаходження невідоме, у цьому кримінальному провадженні перебували у розшуку, крім ОСОБА_3 , й інші підозрювані, а саме: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , матеріали за підозрою яких об`єднані були у єдине кримінальне провадження № 0000532 від 22.02.2016, оскільки інкриміновані їм кримінальні правопорушення вчинені у співучасті.

Слід звернути увагу на тому, що ОСОБА_3 , крім оскаржуваної постанови, вручались у ці ж дні й інші постанови про зупинення даного кримінального провадження, а саме від 01.03.2017, 15.05.2017, 25.07.2017, 20.09.2017, 29.09.2017, які не оскаржені стороною захисту і в порядку ч. 7 ст. 110 КПК України є обов`язковими для виконання.

З урахуванням викладеного, прокурор вважав, що постанова від 03.03.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000532 від 22.02.2016 винесена законно. На підтвердження наданих пояснень надав відповідні матеріали.

Вирішуючи подану скаргу слід виходити з наступного.

Відповідно до ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні;

Згідно ст. 281 КПК України (в редакції на 03.03.2017) якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст.280 КПК України (в редакції на 03.03.2017) досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме;

Згідно п2 частини першої ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - підозрюваним.

Підозрюваний ОСОБА_3 звернувшись до слідчого судді із скаргою на постанову про зупинення досудового розслідування від 03 березня 2017 року не надав вагомих аргументів щодо неможливості її оскарження у встановлені строки, оскільки як зазначає сам підозрюваний, а також прокурор, вказана постанова була наявна в матеріалах поданих стороною обвинувачення до клопотання про застосування запобіжного заходу та продовженя строків тримання під вартою.

Крім того, слід врахувати те, що на момент звернення із скаргою вказана постанова була нечинною, оскільки досудове провадження було відновлено.

В той же час надані прокурором матеріали свідчать про те, що у органу досудового розслідування були достатні підстави для оголошення підозрюваного у розшук, про що свідчать надані прокурором та наведені вище матеріали. Відповідно у слідчого були підстави для зупинення досудового розслідування враховуючи положення ст. 280 КПК України в редакції чинній на час винесення постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,8,22,303,304,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скаргу підозрюваного ОСОБА_3 постанову слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Депаратменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03 березня 2017 року, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1