ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2381/17

30 листопада 2017 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000816 від 01 листопада 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , із середньою освітою, непрацюючий, депутатом ради не являється, урядових нагород та пільг не має, раніше судимий: 24.05.2011 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк три роки. 29.06.2011 року Костопільським районним судом Рівненської області за ст.395 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту на строк шість місяців. На підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України остаточне покарання призначено з урахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 24.05.2011 року у виді позбавлення полі на строк три роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 маючи не зняту і не погашену судимість на шлях виправлення не став та 01 листопада 2017 року близько 10 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , скориставшись обстановкою коли остання відпочивала, таємно, з корисливих спонукань, викрав золоті сережки 585 проби загальною вагою 2,1 грам, вартість 1 граму золота становить 1300 гривень, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на суму 2730 гривень.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто крадіжка, вчинена повторно.

15 листопада 2017 року під час провадження досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із застосуванням іспитового строку. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, винним себе визнав повністю, попросив вибачення у потерпілої за вчинене ним кримінальне правопорушення та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 угоду про примирення від 15.11.2017 року, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 повторно вчинив крадіжку, кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із застосуванням іспитового строку.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речовий доказ, оглянуті та вилучені 03.11.2017 року у ОСОБА_6 золоті сережки, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 122, 124 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 15 листопада 2017 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.

Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 /два/ роки. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речовий доказ, оглянуті та вилучені 03.11.2017 року у ОСОБА_6 золоті сережки, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими законному володільцю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1