Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/146/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_8

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за участі засудженого у режимі дистанційного судового засідання з ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2017 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, українця, громадянина України, із початковою освітою, неодруженого, судимого, востаннє:

-07.07.2016 року вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки,

залишено без задоволення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда постановлено залишити без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.

За час відбування покарання у ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» засуджений ОСОБА_7 допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягнутий до дисциплінарної відповідальності; стягнення погашені.

Разом із тим, дослідженням всіх обставин, не знайшли підтвердження ті факти, що засуджений ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. 81 КК України, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить наступні доводи.

Характеристика його особи, надана ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», не відповідає дійсності, адміністрація установи не вносить йому заохочення, оскільки він не працює, проте йому не можуть надати роботу, хоч він і згоден працювати.

Зазначає, що він відвідує ПТУ, де вчиться на столяра.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати стосовно нього умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечував задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено матеріалами клопотання, засуджений ОСОБА_7 з 24 серпня 2016 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».

Наразі, як встановлено матеріалами клопотання, відносно вчиненого кримінального правопорушення, за яке засуджений, - розкаюється, проте з метою отримати поблажливість, не завжди реагує адекватно на критику, правомірних та ввічливих відносин з персоналом дотримується не завжди, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, здійснення за майном і предметами, що ними користується, догляду, до виконання вимог персоналу установи не завжди ставить сумлінно, роботу із самообслуговування не виконує, достатніх навичок для виконання не має.

Встановлено також, що засуджений має негативне ставлення до праці, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, перекладає ці обов`язки на інших засуджених, особисту участь в організації виховних заходів не приймає, участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє.

Засуджений приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 - останній за час відбування покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» мав два стягнення: 12 вересня та 27 грудня 2016 року у виді, відповідно, догани та поміщення у дисциплінарний ізолятор на строк сім днів; стягнення погашені.

Заохочень засуджений ОСОБА_7 не має.

Відтак, з урахуванням викладеного, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відтак, колегія суддів не убачає підстав до скасування оскаржуваної засудженим ухвали суду першої інстанції та вважає цю ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4