АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 662/706/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11- кп/791/768/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України
УХВАЛА
іменем України
02 жовтня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000090 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 15 червня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красноярськ Російської Федерації, що мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

засуджено за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою з 03.02.2017 року.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.
в с т а н о в и л а:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 02 лютого 2017р. у період часу з 18 год. 20 хв. до 18 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, знаючи, що в магазині знаходяться продукти харчування, спиртні напої та гроші, вирішив ними заволодіти, із цією метою озброївшись сокирою, яку заздалегідь заховав під верхній одяг та взяв із собою для походу в магазин, та після чого через відкриті вхідні двері проник у приміщення магазину ФОП « ОСОБА_9 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де вчинив напад на продавця ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось в нанесенні одного удару сокирою в область голови потерпілої, від якого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої тім`яної області, ушкодження тім`яної кістки, забій головного мозку легкого ступеня, які згідно висновку судово-медичної експертизи №21/ від 03.02.2017р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, під час чого намагався скористатись неможливістю потерпілої чинити йому опір у заволодінні майном, а саме, пельменями з курятиною торгової марки «Полісся», вагою 0,6кг., вартість яких, відповідно до висновку експерта №17-125 від 30.03.2017 року, становить 24,56 грн., що належать ФОП « ОСОБА_9 », які знаходилися в приміщенні магазину, але не довів свій умисел до кінця в частині заволодіння майном через активну протидію продавця магазину його протиправним діям.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду, посилається на те, що він не збирався вчиняти розбійний напад, зайшов до магазину як покупець, щоб взяти пельмені в борг, після заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій, він усвідомив, що накоїв, нічого в магазині не брав та пішов додому. Вказує, що продавець йому опір не чинила;
- захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_8 у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону. В обґрунтування доводів указує, що висновок суду про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України не підтверджується дослідженим під час судового розгляду доказами та ґрунтується на припущеннях. ОСОБА_8 визнав себе винним та показав, що вдарив сокирою продавця магазину по голові, але товару ніякого не брав і не намагався брати, не міг чітко відповісти на питання, з якою метою він вдарив сокирою потерпілу. Стверджує, що сторона обвинувачення не довела наявність умислу в ОСОБА_11 на вчинення розбійного нападу. На його думку, дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки він не вчиняв активних дій щодо заволодіння товаром після застосування насильства до потерпілої, що свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення розбійного нападу. Просить визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в межах санкції цієї статті.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили змінити вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій та міри покарання, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням в інше приміщення, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам провадження.

Доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу та про необхідність перекваліфікації його дій з ч.3 ст.187 на ч.2 ст.125 КК України, були предметом перевірки в судовому засіданні, є непереконливими та спростовуються детально викладеними у вироку доказами.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу підтверджується, зокрема, показаннями самого обвинуваченого, який у судовому засіданні повністю визнав себе винним та показав, що 02.02.2017 року вирішив сходити до магазину та купити пельменів. Однак, грошей у нього не було. З дому взяв сокиру, яку сховав під одяг, з метою налякати продавця, та зайшов у приміщення магазину. Коли на його прохання продавець нахилилась за пельменями, він дістав сокиру, якою наніс один удар в область голови потерпілої. Вона закричала, відштовхнула його та вибігла з магазину. Після скоєного він пішов додому.

Ці показання обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними і поклав в основу обвинувального вироку.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що вона працює продавцем у магазині, що належить ФОП « ОСОБА_9 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 19 год. 02 лютого 2017р. до приміщення магазину зайшло двоє чоловіків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_12 вийшов з магазину, а вона залишилась в приміщенні магазину з ОСОБА_8 .. Коли на прохання останнього, вона нахилилась достати пачку пельменів з морозильної камери, при цьому обвинувачений стояв позаду неї, то відразу відчула удар по голові у тім`яну частину, та на деякий час втратила здатність орієнтуватись у просторі. Потім вона почала кричати, а коли повернулась до ОСОБА_8 , то побачила, як останній тримав у руках сокиру, та заніс її знову над її головою, щоб нанести удар. Однак, вона його відштовхнула та вибігла з приміщення магазину. У цей час, їй зателефонувала ОСОБА_13 , якій вона розповіла про те, що сталось, та попросила викликати працівників поліції. Після їх прибуття, разом з ними пройшла до приміщення магазину, проте там уже нікого не було. Після отриманих травм лежала в лікарні. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Ці ж обставини вчинення розбійного нападу потерпіла ОСОБА_10 підтвердила під час проведення слідчого експерименту.

Зазначені показання потерпілої перевірені судом і правильно визнані достовірним джерелом доказів, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обставин розбійного нападу, якими спростовуються твердження обвинуваченого та доводи захисника про відсутність у ОСОБА_8 умислу на вчинення розбійного нападу.

Свідок ОСОБА_12 показав, що на початку лютого 2017р. він зайшов у гості до ОСОБА_8 , де разом з ним та його співмешканкою розпивав алкогольні напої. Близько 19 год. він вирішив піти до дому, та по дорозі зайти придбати цигарок у магазині. ОСОБА_8 висловив бажання піти з ним придбати пельменів, у зв`язку із чим попросив його почекати на вулиці, поки він вдягнеться. Після цього направились в сторону магазину. Зайшовши до магазину, він підійшов до вітрини та подивився, що цигарок тієї марки, яку він палить немає, а ОСОБА_8 підійшов до морозильної камери, де знаходились пельмені. Після цього ОСОБА_8 почав його питати, які краще взяти пельмені. Відповівши тому, що без різниці, покинув приміщення магазину, а ОСОБА_8 залишився в магазині разом з продавцем. Через декілька хвилин почув жіночий крик з приміщення магазину, та злякавшись, побіг подалі від магазину.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 02.02.2017р. близько 18 год. 45 хв. вона поверталась з роботи та вирішила зайти до магазину, який розташований по АДРЕСА_2 . Попереду неї шли двоє чоловіків, один з яких був ОСОБА_8 та ніс на плечі якусь сумку. Також, вона звернула увагу на те, що в останнього щось було в руках. Обігнавши цих чоловіків, вона зайшла до приміщення магазину, де працювала продавець ОСОБА_10 .. Через деякий час до магазину зайшли вищевказані чоловіки. Здійснивши покупки, вона вийшла з магазину та направилась в сторону свого будинку, а чоловіки залишилась там. Через декілька хвилин вона набрала номер телефону продавця з метою попросити залишити їй хліба, однак та їй повідомила, що ОСОБА_8 здійснив на неї напад. Після чого вона зателефонувала до поліції, а сама направилась до магазину, проте там уже нікого не було.

Із протоколу огляду місця події від 02.02.2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що в приміщення магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , у торгівельній залі з правої сторони поруч з вітриною із солодкою водою знаходиться морозильна вітрина з написом «Геркулес», яка заповнена пельменями та варениками, скляна заслінка якої перебуває у відкритому положенні, а на підлозі біля неї знаходяться каплі бурого кольору, схожі на кров.

(т.1 а.п. 7- 9)

Із протоколу огляду предмета від 03.02.2017р. та фототаблиці та заяви ОСОБА_8 вбачається, що ним було добровільно видано сокиру з металевим вістрям та дерев`яною ручкою довжиною близько 30 см, яку він використовував як знаряддя вчинення злочину. (т.1 а.п.14 -16)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №21/г від 03.02.2017р., потерпілій ОСОБА_10 спричиненні тілесні ушкодження у виді рубленої рани правої тім`яної області, що зазнала хірургічного оброблення, накладенню швів, пошкодження тім`яної кістки, забій головного мозку легкого ступеня, утворилися від дії гострого предмета, можливо леза клинка сокири, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

(т.1 а.п.37, 38)

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи №134 від 02.03.2017р., ОСОБА_8 є осудним. (т.1 а.п. 57- 60)

Наведені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учинення ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 , а тому суд обґрунтовано поклав ці докази в основу обвинувального вироку.

Колегія суддів вважає, що зібрані та досліджені у справі докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, які у своїй сукупності викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Доводи сторони захисту в апеляційних скаргах про те, що у ОСОБА_8 не було умислу на вчинення розбійного нападу, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються показаннями самого обвинуваченого, який показав, що на придбання в магазині продуктів у нього грошей не було, і він прийшов за ними в магазин, озброївшись сокирою, з метою налякати продавця (потерпілу), на яку вчинив напад, під час якого наніс удар сокирою по голові потерпілій ОСОБА_10 ..

Посилання захисника та обвинуваченого в апеляційних скаргах на те, що ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном у приміщення магазину не проникав, не вчиняв активних дій щодо заволодіння товаром після застосування насильства до потерпілої, не ґрунтуються на законі, оскільки з об`єктивної сторони розбій ( ст. 187 КК України) вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Відповідно до сформованої судової практики, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, певного виду (продуктів), місце знаходження яких зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний чи заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення. (Постанова Верховного Суду України від 15.11.2012 року справа № 5 -15 кс12)
Отже, сукупність наведених у вироку доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, свідчать про те, що ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, не маючи грошей на придбання продуктів в магазині, озброївся сокирою з метою залякування продавця, і з цією метою в режимі вільного доступу проник в приміщення магазину, де вчинив розбійний напад на продавця, під час якого наніс удар сокирою по голові потерпілій ОСОБА_10 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Його вина у вчиненні цього злочину судом доведена повністю.

Відповідно до встановлених фактичних обставин справи, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України.

У зв`язку із чим, доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є такими, що суперечать наведеним доказам.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.3 ст.187 на ч.2 ст.125 КК України, як про це ставиться питання захисником та обвинуваченим в апеляційних скаргах, немає.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину на досудовому розслідуванні та судовому розгляді справи, в тому числі права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, як на це вказує сторона захисту, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_8 , судом апеляційної інстанції не виявлено. Докази в кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин учинення злочину, а також про доповнення судового розгляду сторона захисту не заявляла.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу, який характеризується посередньо, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Даних, які б свідчили про те, що в кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника відсутні..

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 15 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.02.2017 року по 21.06 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 02 жовтня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 02 жовтня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2