Справа № 646/288/18
№ провадження 1-кп/646/304/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.18 м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002763 від 20.12.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Харківської області, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, на підставі ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15 грудня 2017 року, приблизно о 13 годині, маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна прибув на неохоронювану та неогороджену територію виробничого підрозділу «Вагонне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташовано за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, буд. 5-А
Далі, заходячись у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяв з території ВП два швелери з чорного металу, що належать ВП «Вагонне депо Основа» РФ «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», загальною вагою 38 кг 700 гр, вартість яких як металобрухту згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №5824 від 29.12.2017 становить 193 грн. 50 коп. Після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в руках виніс металеві швелери з території депо, таким чином викрав їх, і надалі почав рухатися у напрямку вул. Семко.

Однак, ОСОБА_4 довести злочин до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки безпосередньо після виходу з території депо поблизу місця скоєння злочину, біля будинку №66 по вул. Семко у м.Харкові був зупинений співробітниками СКП Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області, у зв`язку з чим був позбавлений можливості розпорядитися викраденим.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України- тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений за класифікацією за ступенем тяжкості до середньої тяжкості.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання судом не встанволено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець Харківської області, неодружений, з середньою освітою, не працюючий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на підставі ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживаючий у м. Харкові.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого , позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді громадських робіт.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368,370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді восьмидесяти годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 5824 від 29.12.2017 року у сумі 98 ( девяносто вісім) грн 87 коп.

Речові докази: два металевих швелера з металу коричньового кольору, передані на відповідальне зберігання власнику- ВП «Вагонне депо « Основа» - залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1