СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/266/18
Номер провадження 1-кп/547/49/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 рокусмт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
законний представник ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представник персоналу органу пробації ОСОБА_10 ,
провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрито підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Старий Калкаїв Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.
Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про розгляд кримінального провадження за її відсутності, не пред`явлення нею цивільного позову, відсутність претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого.
Прокурор вказав на можливість призначення відкритого судового розгляду на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору немає.
Обвинувачений та його законний представник не знають відповіді щодо відповідності обвинувального акта вимогам закону та можливості призначення судового розгляду.
Захисник вказала, що обвинувальний акт вимогам закону не відповідає, оскільки висновок експерта щодо обвинуваченого вказує на необхідність застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому, через нечіткість правового регулювання обвинувальний акт або повинен бути повернути прокурору для складення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, або суд має закрити кримінальне провадження із одночасним застосуванням стосовно обвинуваченого примусових заходів медичного характеру.
Захисник наголосила, що стороні обвинувачення на час складення і затвердження обвинувального акту було достовірно відомо про висновок експерта.
Прокурор підтримав свою позицію щодо відповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, зробив такі висновки.
Згідно обвинувального акта, складеного слідчим 16.03.2018 та затвердженого прокурором 19.03.2018, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України. Під час досудового розслідування слідчим до участі у кримінальному провадженні залучено законного представника і захисника для підозрюваного (обвинуваченого).
Згаданий обвинувальний акт та додатки до нього відповідають формальним вимогам, встановленим щодо них ст.ст. 291, 109 КПК України.
Щодо можливого не звернення прокурора до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , а не з обвинувальним актом, суд зазначає таке.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій, зокрема: звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру.
Вказані дії прокурора є взаємовиключними.
Главою 39 розділу VI КПК України визначено особливий порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.
Загадані дві підстави є вичерпними: (1) вчинення діяння у стані неосудності або (2) вчинення діяння у стані осудності і подальше захворювання на психічну хворобу.
Реєстр матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не містить вказівки на існування постанови слідчого або прокурора про зміну порядку досудового розслідування за правилами глави 39 розділу VI КПК України про застосування примусових заходів медичного характеру.
Окремо слід наголосити, що відповідно до ст. 504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно акта судово-психіатричного експерта № 88 від 22.02.2018 ОСОБА_4 (обвинувачений) в даний час будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю; в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності; наявні психічні порушення позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу; під дію ч.ч. 2, 3 ст. 19 КК України не підпадає, а підпадає під дію ст. 20 КК України; потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Орган досудового розслідування отримав вказаний висновок експерта.
Частинами другою і третьою статті 19 КК України (осудність) передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Згідно статті 20 КК України (обмежена осудність) підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Отже, можливе вчинення ОСОБА_4 відповідних діянь у стані обмеженої осудності та встановлена експертом потреба застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку має кримінально-правові наслідки, передбачені ст. 20 КК України підлягання кримінальній відповідальності і можливість врахування судом при призначенні покарання або є підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а також один можливий кримінально-процесуальний "розвиток" досудового розслідування, передбачений ч. 2 ст. 504 КПК України досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Ураховуючи зазначене суд встановлює, що правові підстави для висновку про необхідність звернення прокурора до суду саме з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , а не з обвинувальним актом, не ґрунтуються на вимогах КК України та КПК України. Обмежена осудність може впливати на призначення покарання або ж на застосування примусових заходів медичного характеру за результатом судового розгляду в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обґрунтованість або необґрунтованість залучення слідчим законного представника підозрюваного на досудовому розслідуванні не впливає на згаданий висновок суду.
Кримінальне провадження підсудне Семенівському районному судові Полтавської області.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Є достатні правові підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Кримінальне провадження здійснювати професійним суддею одноособово, судове засідання здійснювати відкрито.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого.
Особами, які братимуть участь у судовому розгляді, є прокурор, обвинувачений, його законний представник, захисник, потерпілі, представник персоналу органу пробації.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися. Клопотань учасників судового провадження щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не заявлено.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 314 316, 371, 372, 392, 504, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні 12.04.2018 о 13 год. 05 хв. у приміщенні Семенівського районного суду Полтавської області, зал судових засідань № 2 (вул. Шевченка, 41а, смт Семенівка, Полтавська область).
Кримінальне провадження здійснювати професійним суддею одноособово.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1