Справа № 129/3067/17
Провадження по справі № 1-кп/129/426/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000093 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця Молдова, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , учасника бойових дій, несудимого, - в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

Установив:
Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу на 08 год. 30 хв. 18.03.2017 року до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , а саме не повернувся із лікування, яке останньому проводилось у військовій частині НОМЕР_2 (Миколаївський військовий шпиталь), та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 до 09:00 год. 04.11.2017 р. - дня прибуття до військової прокуратури.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

З урахуванням позицій прокурора, захисника та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_5 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командирів та без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу на 08 год. 30 хв. 18.03.2017 року до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , а саме не повернувся із лікування, яке йому проводилось у військовій частині НОМЕР_2 (Миколаївський військовий шпиталь), та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 до 09:00 год. 04.11.2017 р. - дня прибуття до військової прокуратури.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_5 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, його молодий вік, відсутність у нього судимості, позитивну репутацію обвинуваченого, наявність у нього власної сім`ї, наявність у нього статусу учасника бойових дій, у зв`язку із визнанням його особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2017 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із строком дії до 04.01.2018 року, у зв`язку із чим до набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.
Суддя: