СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

04 квітня 2018 року м. Снігурівка
Справа № 468/545/17-к
Провадження № 1-кп/485/21/18
Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі судді ОСОБА_2 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000109 від 01 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ручейки Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, утриманців не маючого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 21.02.2018 р., якою кримінальне провадження направлено до Снігурівського районного суду Миколаївської області, до суду 26.02.2018 р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000109 від 01 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2018 р. для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 03.03.2018 р. справу призначено до підготовчого судового засідання на 21.03.2018 р.

З метою забезпечення обвинуваченого права на захист в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2018 р., оскільки обвинувачений висловив намір скористатися правом на адвоката, але угоду станом на 21.03.2018 р. не уклав.

В підготовчому судовому засідання прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає призначенню до судового розгляду. Заявив клопотання про виклик в судове засідання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду та клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд прийшов до таких висновків.

У висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеного в постанові Судової палати у кримінальних справах від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 445 КПК України, зазначено, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено у ч. 2 ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт перевіряється на відповідність вказаним вимогам у підготовчому судовому засіданні. Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 зазначено, зокрема, таке.

Під час спілкування ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , між двома останніми на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_10 рукою схопив ОСОБА_5 за верхній одяг та почав тягнути на себе. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс один удар в область лівої надбрівної дуги ОСОБА_10 , в результаті чого останній почав втрачати рівновагу. Після цого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 удар правою ногою в область грудної клітини, внаслідок чого потерпілий впав на землю. В той час, коли ОСОБА_10 лежав на землі на лівому боці, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ще два удари передньою частиною правої стопи в область живота потерпілому, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_5 пішов у двір по місцю роботи ОСОБА_8 , залишивши потерпілого лежати на землі біля будинку, який в подальшому від отриманих тілесних ушкоджень помер.

У вказаному обвинувальному акті з посиланням на висновок експерта № 39 від 20.04.2017 р. зазначено які саме тілесні ушкодження отримав потерпілий та ступінь їх тяжкості.

Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено механізм утворення тілесних ушкоджень та причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті потерпілого.

З тексту обвинувального акту вбачається, що в ньому не повно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, за визначенням, яке приведене у п.13 ч.1 ст.3 КПК України, як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У логічному зв`язку з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України про поняття "формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення", зміст формулювання обвинувачення має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення - на підставі встановлених прокурором фактичних обставин злочину (кримінального правопорушення).

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п."а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Маттоціа проти Італії" від 25.07.2000 р. зазначено, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Європейський суд у вказаному рішенні зазначає про пріоритетність неформального розуміння поняття "обвинувачення" національними судами.

Таким чином, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_5 , у своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

За таких обставин, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , внесеного до ЄРДР за №0000109 від 01 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Оскільки суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акта прокурору, суд не вбачає підстав для розгляду клопотання прокурора про виклик в судове засідання потерпілого та свідків.

Керуючись ст.ст. 314, 291 КПК України, суд

постановив:

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000109 від 01 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути прокурору Баштанської місцевої прокуратури, як такий що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_2