22.02.2018 №363/4656/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої : ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді матеріали кримінального провадження за № 0001165 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Литвинівка Вишгородського району Київської області, громадянки України, має неповну середню освіту, розлучена, на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей 2012 та 2014 року народження, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
На початку вересня 2017 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не можливо, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, діючи умисно, підійшла до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , де пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю частини паркану, з тильної частини проникла до території зазначеного домоволодіння. Після цього, перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_4 підійшла до підсобного приміщення (сарай) та через відкриті вхідні двері проникла до його середини звідки вчинила крадіжку 6 (шести) металевих підвіконників наступних розмірів: 2м. довжина, 25мм. ширина, кожного. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 588 гривень, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 3677 від 14.11.2017 року.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому, за згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченої, дослідити обліково - характеризуючі дані щодо обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчинені кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, які викладені в обвинувальому акті. Провину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася. Просила суворо не карати.
Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у сховище.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 3 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.
Дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 - раніше не судима; має двох неповнолітніх дітей 2012 та 2014 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її молодий вік, пом`якшуючі покарання обставини та щиру позицію обвинуваченої щодо розкаяння у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства та у відношенні неї можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона впродовж іспитового строку 1 (одного) року не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме: металеві підвіконники у кількості 6 штук, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 передати потерпілому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий ОСОБА_1