Справа № 520/7605/17
Провадження № 1-кп/520/889/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002373 від 20.06.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.08.2010 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 25.01.2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до п`яти років одного місця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 18.02.2016 року; 17.08.2017 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 19.06.2017 року о 20:45 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, біля будинку № 15, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до вагітної ОСОБА_7 та почав виривати у неї жіночу сумку чорного кольору, вартістю 400 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору, вартістю 3 000 грн., в прозорому чохлі, вартістю 50 грн., з сім-картками мобільного оператора «Лайф» та «КиївСтар», вартістю 30 грн., кожна та грошові кошти у сумі 100 грн. В подальшому, ОСОБА_7 намагалась чинити опір, кричала та не відпускала сумку з рук, однак приклавши фізичну силу, ОСОБА_5 , шляхом ривку вирвав з рук останньої вказану сумку, а ремінець від неї залишився в руках ОСОБА_7 , сумка в руках ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3 610 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 19.06.2017 року приблизно о 20:45 год., знаходячись на вул. Варненській в м. Одесі, він підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та почав виривати у неї жіночу сумку. ОСОБА_7 чинила опір, кричала та не відпускала сумку з рук, однак приклавши фізичну силу, він шляхом ривку вирвав з рук останньої вказану сумку, таким чином, що ремінець від неї залишився в руках ОСОБА_7 .Після чого, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У відкрито викраденій сумці знаходився мобільний телефон марки «Samsung», в прозорому чохлі, з сім-картками «Лайф» та «КиївСтар», грошові кошти у сумі 100 грн.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не допустить порушень вимог чинного законодавства. Надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зміст якої йому роз`яснено та зрозуміло.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України до обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, той факт що обвинувачений ОСОБА_5 , не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі корисливі злочини, та знов вчинив умисний корисливий злочин, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо жінки, яка перебувала у стані вагітності, пом`якшуючи та обтяжуючі обставини, суд вважає, що з метою виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням для ОСОБА_5 буде доцільним призначити у вигляді позбавлення волі із застосування ч.1 ст.71 КК України.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2017 року, остаточно визначити ОСОБА_5 , покарання у вигляді 4 (чотирьох) років ( одного) 1 місяця, позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 , залишити без змін тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 21.06.2017 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору та ручку від жіночої сумки, чорного кольору вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_7 , згідно гарантійної розписки.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .