УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.
З клопотання вбачається, що 02.02.2012 року постановою слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , в рамках кримінальної справи №011, було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б це майно не знаходилось та в чому б воно не виражалось.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні зазначає, що постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 368-2 КК України закрито, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки.

Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_4 у своєму клопотанні просить скасувати арешт, накладений 02.02.2012 року постановою слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , в рамках кримінальної справи №011, на все майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б це майно не знаходилось та в чому б воно не виражалось.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у судове засідання не прибули, надали суду заяву про розгляд клопотання без їх участі та зазначили, що заявлене клопотання підтримують у повному обсязі та наполягають на його задоволенні.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, необхідно задовольнити.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що арешт на все майно ОСОБА_5 було накладено до набрання чинності КПК України 2012 року, розгляд заяви про скасування арешту слід проводити за правилами КПК України 1960 року.

Згідно ч. 2 ст. 125 КПК України 1960 року, в справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. До таких питань віднесено і вирішення питання зняття накладених арештів на майно.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що 02.02.2012 року постановою слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , в рамках кримінальної справи №011, під час дії КПК України у редакції 1960 року, було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б це майно не знаходилось та в чому б воно не виражалось.

Крім того, постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 368-2 КК України закрито, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки.

Згідно з ч. 5 ст. 404 КПК України ( в ред. 1960 року), якщо у виправданого, чи особи, стосовно якої справа припинена, були вилучені документи, цінності чи інші предмети, або накладений арешт на майно, копія відповідного рішення суду направляється відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей чи інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у кримінальній справі продовжує свою дію до цього часу, та є питанням, що стосується виконанням судового рішення та регулюється вимогами ст. 409 КПК України 1960 року.

Відповідно до ст.ст. 409, 411 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейськая конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчуджуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Враховуючи те, що на даний час, постановою Приморського районного суду м Одеси від 14.11.2012 року кримінальна справа (кримінальне провадження) щодо ОСОБА_5 - закрита, внаслідок зміни обстановки, однак арешт не скасований, що перешкоджає реалізації його законних прав щодо власності, тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40, 41, 55, 62, 68 Конституції України, ст. ст.. 125, 126, 404, 409, 411 КПК України (в ред.. 2012 року), п. 9 розділу 11 Перехідних положень КПК України (в ред.. 2012 року), ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Одеської області ОСОБА_6 02.02.2012 року, в рамках кримінальної справи №011, під час дії КПК України у редакції 1960 року, на все майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б це майно не знаходилось та в чому б воно не виражалось.

Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування Одеську місцеву прокуратуру №3, в рамках кримінальної справи №011.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1