Справа №295/2867/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2018 року м. Житомир

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.01.1994 року №4 гр. ОСОБА_4 було передано у власність земельну ділянку 0,53 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Громадянином ОСОБА_4 , було оформлено земельну ділянку та отримано Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЖТ №013962. 17.12.2017 року вище вказаний громадянин помер, а власність жилий будинок з надвірними будівлями розташованого в с. Левків, Житомирського району, Житомирської області та земельною ділянкою загальною площею 0,53 га. На підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом все майно успадкували по ? кожна гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Далі слідством встановлено що, гр. ОСОБА_6 оформила земельну ділянку та отримала Державний акт на право приватної власності серія ЖТ 08-12№000470 та гр. ОСОБА_5 отримала Державний акт на право приватної власності серія ЖТ 08-12 №000469. Відповідно до державних актів вище вказаних громадянок, було встановлено що, їм надається ділянка площею 0,265 га з яких 0,025 га під будівлями лісами та іншими угіддями та 0,240 га під сільськогосподарськими угіддями. Поділ земельних ділянок було здійснено в рівних частинах з однаковим цільовим призначенням. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нотаріально здійснили поділ часток житлового будинку у натурі 14.09.2006 року, відповідно до якого спільна часткова власність була припинена. В подальшому гр. ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого Договору « купівлі - продажу квартири та земельної ділянки» ВЕВ № 828095- 828096 продала свою частку гр. ОСОБА_7 . Відповідно до даного договору, зокрема п. 1.3.1 «Договору» визначено, що дана земельна ділянка належала продавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЖТ 08-12 № 000469, виданого 26 жовтня 2000 року виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 червня 2000 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 542. ОСОБА_7 , 22 вересня 2006 року набув право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . Далі в ході досудового розслідування встановлено що в Державному акті на право приватної власності на землю ЖТ 08-12 № 000469 , зазначеному у «Договорі», гр. ОСОБА_7 набув право власності на земельну ділянку без зміни цільового призначення в межах згідно з планом, площею - 0, 265 га., з яких :
0,025га. - для обслуговування належної йому частки жилого будинку і господарських будівель;
0,240 га для особистого підсобного господарства, ч.1 ст.377 ЦК України.
За цим договором гр. ОСОБА_7 , також став співвласником в рівних долях (1/2) з гр. ОСОБА_6 землею площею 0,53 га., за адресою по АДРЕСА_1 , де йому та ОСОБА_6 належало по 0, 265 га. Земельну ділянку гр. ОСОБА_6 , як і гр. ОСОБА_5 , яка продала свою землю ОСОБА_7 , набула внаслідок нотаріального договору від 14 вересня 2006р. «про поділ часток між ними житлового будинку в натурі» . Її право на землю було належно оформлене і її новостворена земельна ділянка отримала відповідну державну реєстрацію (кадастровий номер), на що вказує відтиск печатки «земельно-кадастрове бюро ІНФОРМАЦІЯ_3 » на їх Державних актах на право приватної власності на землю. Суміжні земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходяться на одному земельному масиві та за однією адресою.
Інші суміжні ділянки відсутні.
На підставі вищевикладеного, з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також, з метою перевірки пояснень осіб, які були отримані в ході досудового розслідування, виникла необхідність в отриманні оригіналів землевпорядної та технічної документації за вищевказаними земельними ділянками, Державних актів на право власності на землю, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса та фактична адреса: АДРЕСА_2 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває річ, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни, переховування або знищення документів.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Враховуючи вищевикладене та те, що вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а їх вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів, які іншим способом неможливо отримати, керуючись ст.ст. 159-166 КПК України слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Встановити строк дії ухвали до 20.04.2018 року.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, може бути постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: