Кримінальне провадження № 629/3052/17
Номер провадження 1-кп/629/93/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, кримінальне провадження № 0001261 за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-го класу ЗОШ № 12 м. Лозова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства установлено, що 01 червня 2017 року близько 17:00 години неповнолітній ОСОБА_5 разом з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого застосовані міри виховного характеру, знаходились в гостях у знайомої ОСОБА_9 за місцем її проживання по АДРЕСА_3 , де, з дозволу вітчима ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , залишилися ночувати. Близько 23:00 години 01.06.2017 року ОСОБА_5 , діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, разом з малолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, таємно викрали з будинку ОСОБА_10 належні йому блютуз-гарнітуру «Jabra TALK» вартістю 532,00 грн., навушники фірми «texet» вартість яких не визначена, портативну батарею «PowerBank Solar» panel ємкістю 25000 мАh, вартістю 181,00 грн., грошові кошти в сумі 60 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 773,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в інкримінованому йому правопорушенні та пояснив, що вони разом з ОСОБА_8 01.06.2017 року з дозволу вітчима своєї знайомої ОСОБА_11 залишилися ночувати у них вдома. Вночі вони викрали блютуз-гарнітуру, портативну батарею та 60 грн., з якими з будинку зникли. В скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених, дослідженням даних, які характеризують їх особистість, вивченням доказів, що стосуються судових витрат та речових доказів.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 , які виразилися у викраденні майна гр. ОСОБА_10 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 103 КК України при визначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу органічного ураження ЦНС астено-невротичний стан, учень 9-го класу Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступеню № 12, за місцем навчання характеризується негативно, має статус дитини-сироти, виховується опікуном на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 460 від 30.07.2013 року, за місцем проживання характеризується формально.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 578 від 11.08.2017 року неповнолітній ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі соціалізованого розладу поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, неповнолітній ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час неповнолітній ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У звіті про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього зазначено, що ОСОБА_5 проживає разом з опікуном та рідними братами, взаємовідносини в родині доброзичливі, але є потреба в періодичному втручанні психолога через непорозуміння між братами, в сім`ї характеризується позитивно. Неповнолітній шкодує про свій протиправний вчинок, соромиться заподіяного, обіцяє виправитися та в подальшому не скоювати правопорушень.

У досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого зазначено, що опікуну важко контролювати поведінку неповнолітнього, між ними складні стосунки. Такі фактори ризику, як: схильність до порушень дисципліни на уроках, низька успішність, не залученість до соціальних видів діяльності, в поодиноких випадках вживання алкогольних напоїв, можуть в подальшому негативно впливати на поведінку підлітка. Неповнолітній спілкується з друзями, які мають проблеми з законом, легко піддається їх впливу, що в подальшому може збільшити ризик скоєння повторного кримінального правопорушення (а.с.34-36).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_5 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до його підзахисного Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_5 скоїв правопорушення середньої тяжкості, крім того на момент вчинення злочину він був неповнолітнім.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від відбування покарання в зв`язку з Законом України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч.1 ст. 185 КК України до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, на момент вчинення правопорушення, тобто 01.06.2017 року, йому було 15 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 16.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 192.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, про що просив обвинувачений в судовому засіданні.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

У кримінальному провадженні є судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3335 від 24.07.2017 року в сумі 593,22 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути витрати за проведення зазначеної експертизи з законного представника обвинуваченого, оскільки неповнолітній обвинувачений не має самостійного заробітку.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, ст. 103-104 КК України, п. «а» ст.1, ст.ст.9,10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року,суд
з а с у д и в:
неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати в сумі 593,22 (п`ятсот дев`яносто три грн. 22 коп.) гривень за проведення товарознавчої експертизи № 3335 від 24.07.2017 року, перерахував на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, МФО 851011, код банку 37999680.

Після набрання вироком законної сили речові докази: блютуз-гарнітуру «Jabra TALK», навушники фірми «texet», портативну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які належать ОСОБА_10 вважати повернутими потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1