Єдиний унікальний номер 725/4405/16-к
Номер провадження 1-кп/725/198/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000872 від 07.06.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Рашків, Хотинського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого: 24.11.2015 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст. 185 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт, покарання не відбуто,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м.Чернівці, без постійного місця проживання, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 06.06.2016 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи позаду зупинки громадського транспорту «Одеська», що неподалік приміщення кафе-бару «Едельвейс» по вул. Одеській, 2 м. Чернівці, умисно, протиправно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, без попередньої змови з ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном здійснили напад на потерпілого ОСОБА_9 , поєднаний з насильством, яке виразилось у нанесенні по 3-4 удари руками та ногами кожним по різним частинам тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №869 втор. Від 14.06.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та є такими, що небезпечні для здоров`я особи.
В подальшому, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 втратив свідомість , заволодів належним ОСОБА_9 майном, а саме мобільним телефоном марки «Нокіа», вартістю 200 гривень, з сім-картою «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 20 гривень, залишок на рахунку якої становив 20 гривень. Вказаний телефон він витягнув з кишені потерпілого та передав ОСОБА_6 , який розпорядився цим майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України визнав. Суду показав, що того дня він ввечері йшов з роботи, по дорозі зустрів потерпілого, з яким вони розпивали алкогольні напої. Потім між ними виник конфлікт, в ході якого він вдарив його декілька разів кулаком. Після цього ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та забрав його телефон, який передав йому на зупинці. Він вийняв з телефону сім-карту та деякий час користувався телефоном, після чого віддав його працівникам поліції. Окрім них там були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ще двоє знайомих. Точно усі події він не пам`ятає так як перебував у стані алкогольного сп`яніння, з моменту даної події пройшло багато часу.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду показав, що того дня після роботи він підійшов до знайомих, які сиділи на зупинці і розпивали алкогольні напої. Там були ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ще троє осіб. Потерпілий почав сваритися з ОСОБА_6 , крім того ображав його родичів. Це його образило, у зв`язку з чим він декілька разів вдарив ОСОБА_9 і забрав телефон, який був у кишені штанів. Після цього телефон він віддав ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що ОСОБА_6 його знайомий. Останній дав йому мобільний телефон для користування. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції і забрали телефон.

Крім показів обвинувачених, свідка, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0000872 від 07.06.2016 року про надходження заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомив, що 06.06.2016 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 , знаходячись позаду зупинки громадського транспорту «Одеська», що неподалік приміщення кафе-бару «Едельвейс» по вул. Одеській, 2 м.Чернівці, умисно, протиправно, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, без попередньої змови з ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном здійснили напад на потерпілого, поєднаний з насильством, яке виразилось у нанесенні по 3-4 удари кулаками та ногами ногами по різним частинам тіла, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та є такими, що небезпечні для здоров`я особи. В подальшому, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 втратив свідомість, заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Нокія», вартістю 200 гривень з сім-карткою оператора МТС № НОМЕР_1 , вартістю 20 гривень, залишок на рахунку якої становив 20 гривень, який він витягнув з кишені потерпілого та передав ОСОБА_6 , який розпорядився ним на власний розсуд (а.с.1 Том 1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2016 року, з якого вбачається, що 07.06.2016 року ОСОБА_9 повідомив про своє побиття невідомими особами, після чого останні відкрито заволоділи його мобільним телефоном (а.с. 8 Том.1);

-Актом судово-медичного дослідження №831_ від 08.06.2016 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: синці: у правій орбітальній ділянці, в лівій орбітальній ділянці, на верхній губі майже по центру, з переходом на внутрішню поверхню по слизовій: на спинці носа; садна: по задній поверхні правого ліктьового згину, в нижній третині правого плеча по задній поверхні; рана у зовнішньому краю лівої брови; перелом бокових стінок носу. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с.23 Том1);

-Висновком експерта №869 втор. Від 14.06.2017 року, яким було виявлено зазначені в акті №831_ тілесні ушкодження. Виявлені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, від не менше як дев`ятикратної травмуючої дії, цілком можливо внаслідок нанесення ударів кулаками, взутими ногами в ділянку голови та тіла, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи локалізацію та характер вищевказаних тілесних ушкоджень малоймовірною є можливість отримання їх у результаті одноразового падіння підекспертного з положення стоячи (а.с.24-25 Том 1);

-Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 10.06.2016 року, вході якого ОСОБА_9 у присутності понятих впізнав особа, яка зображена на фото №2 ОСОБА_6 як особу, яка 06.06.2016 року напала на нього (а.с.26-27 Том 1);

-Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11.06.2016 року, вході якого ОСОБА_9 у присутності понятих впізнав особа, яка зображена на фото №1 ОСОБА_7 як особу, яка 06.06.2016 року напала на нього (а.с.33-34 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2016 року, в ході якого ОСОБА_9 показав як 06.06.2016 року позаду зупинки громадського транспорту «Одеська» до нього підійшли двоє чоловіків на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та почали просити в нього гроші. Після того як він відповів, що грошей у нього не має, останні почали наносити йому удари, від яких він впав. Після цього хтось із вказаних чоловіків з кишені штанів витягнув його мобільний телефон (а.с. 37-43 Том 1);

-Протоколом добровільної видачі та огляду від 10.06.2016 року, в ході якого ОСОБА_11 у присутності понятих добровільно видав мобільний телефон марки «Hокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-картка МТС № НОМЕР_3 , батарея та пояснив, що даний телефон йому дав знайомий ОСОБА_6 (а.с. 48 Том 1)

-Протоколом огляду речей від 10.06.2016 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Hокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 (а.с. 49-50 Том 1);

-Протоколом пред`явлення для впізнання від 11.06.2016 року, в ході якого ОСОБА_9 серед пред`явлених речей впізнав свій мобільний телефон марки «Нокія» (а.с.59-61);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2016 року, в ході якого ОСОБА_6 показав як 06.06.2016 року позаду зупинки громадського транспорту «Одеська» він наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_9 , а також показав місце де отримав від ОСОБА_7 мобільний телефон (а.с. 96-101 Том 1);

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 187 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Крім того, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 187 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Так, відповідно до роз`яснень, що містяться у пунктах 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N10 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику в справах про злочини проти власності " розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Як було встановлено судом з показів обвинувачених під час їх допиту в суді та пояснень потерпілого в ході проведеного слідчого експерименту під час досудового розслідування, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неодноразово кожен наносили удари ОСОБА_9 , внаслідок чого йому було завдано легких тілесних ушкоджень.

Суд вважає покази потерпілого та обвинувачених правдивими, оскільки вони були послідовними як на стадії досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту, так і в суді, та повністю узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими судом.

Суд зауважує, що окремі неточності у показах обвинувачених є наслідком перебування їх на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також зумовлені значним проміжком часу, який минув із моменту вчинення злочину.

Аналізуючи надані роз`яснення, суд вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження кваліфікація дій обвинуваченого за ст.187 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст. 187 ч.1 КК України є тяжким. Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий, його молодий вік, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Наведені вище обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.187 ч.1 КК України є тяжким. Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, стан його здоров`я.

Зокрема, суд враховує, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №354 від 12.06.2017 року ОСОБА_7 на даний час та на період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння виявляє ознаки психічного розладу у формі розумової відсталості ступеню вираженої дебільності з порушенням поведінки за своїм психічним станом обвинувачений не міг в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, що відповідає юридичній категорії обмеженої осудності.

За своїм психічним станом ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Наведені вище обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з умов демократичного суспільства.
Зокрема, п. 1 ст. 5 Конвенції зазначено: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненному злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особи винних, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливістьпри призначенні покарання обвинуваченим за ст.187 ч.1 КК України застосувати вимоги ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, оскільки даний вид покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання обвинувачених за вчинене протиправне діяння, а й для їх виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК Українидо призначеного покарання за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.11.2015 року 120 годин громадських робіт, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) місяців 15 днів арешту.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, тобто з 06.12.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком в законної сили засудженим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ДПтСУ в Чернівецькій області.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Hокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_9 залишити у його власності.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1