ун. № 759/2551/18
пр. № 1-кп/759/465/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000603, внесеного 21.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радісне Іванівського району Одеської області, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 , працює директором ТОВ «БСМ-АВТО», з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 17.01.2018 після вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та обставинах, з метою покращення свого матеріального становища, вирішили вчинити корисливий злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна, чим вступили між собою у попередню злочинну змову та стали пересуватись по місту Києву з метою відшукання предмету посягання.

17.01.2018 приблизно о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля станції метро «Академмістечко» в місті Києві, спільно з ОСОБА_3 помітили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який рухався в напрямку вулиці Бучанська в м. Києві разом з їх знайомою ОСОБА_7 , та вирішили відкрито заволодіти його майном, чим вступили між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 17.01.2018 приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_3 , наблизились до ОСОБА_6 , який не усвідомлював їх дійсні наміри та з метою уникнення опору останнього, ОСОБА_3 кулаком наніс йому удар в голову, в результаті чого ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю. Одночасно з цим ОСОБА_4 , діючи погоджено з ОСОБА_3 , продовжуючи далі спільні злочині дії, почав разом з останнім наносити удари в хаотичному порядку руками та ногами в область голови та тулуба ОСОБА_6 , завдаючи останньому сильний фізичний біль. Переконавшись в тому, що потерпілий не чинить опір їх діям, ОСОБА_3 обшукав кишені куртки ОСОБА_6 та, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав майно: грошові кошти в сумі 1200 гривень, мобільний телефон марки «Соні» чорного кольору, вартістю 1300 гривень, в корпусі якого знаходилась сім - картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 40 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 40 гривень; дві пари навушників, загальною вартістю 110 гривень; дві пачки цигарок «ЛМ Лофт 6», загальною вартістю 56 гривень; дві запальнички, загальною вартістю 36 гривень, а також не представляючи для потерпілого матеріальної цінності - паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на його прізвище, та картку «Банк Аваль», на рахунку якої грошових коштів не було, а всього майна на загальну суму 2672 гривні. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли разом з викраденим майном, однак незабаром були викриті працівниками поліції, а частину викраденого майна було вилучено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 17.01.2018 року у вечірній час він разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розпивав спиртні напої в барі біля станції метро «Академмістечко», під час розпивання спиртних напоїв у нього виник конфлікт с ОСОБА_7 і вона пішла, при цьому він з ОСОБА_4 домовився вчинити корисливий злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна. Цього ж дня близько 22 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_4 вийшли на вулицю, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 і діючи за попередньою домовленістю наблизились до остатнього та він наніс ОСОБА_6 удар кулаком в голову від чого ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю, потім ОСОБА_4 разом з ним почали наносити останньому хаотичні удари руками на ногами по голові та тулубу, та він обшукав кишені ОСОБА_6 та забрав мобільний телефон, гроші в сумі 1200 грн., дві пари навушників, дві пачки цигарок та дві запальнички, а також паспорт з ідентифікаційним кодом та банківську картку. При цьому гроші вони згодом витратили на спирті напої, а інше майно викинули біля місця скоєння злочину. ОСОБА_3 просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 17.01.2018 року у вечірній час він разом з ОСОБА_3 та його цивільною дружиною ОСОБА_7 розпивав спиртні напої в барі біля станції метро «Академмістечко», під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_3 виник конфлікт с ОСОБА_7 і вона пішла, при цьому він з ОСОБА_3 домовився вчинити корисливий злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна. Цього ж дня близько 22 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_3 вийшли на вулицю, де побачили раніше незнайомого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 і діючи за попередньою домовленістю наблизились до остатнього та ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 удар кулаком в голову від чого ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю, потім вони разом почали наносити останньому хаотичні удари руками та ногами по голові та тулубу, та ОСОБА_3 обшукав кишені ОСОБА_6 та забрав мобільний телефон, гроші в сумі 1200 грн., дві пари навушників, дві пачки цигарок та дві запальнички, а також паспорт з ідентифікаційним кодом та банківську картку. При цьому гроші вони згодом витратили на спиртні напої, а інше майно викинули біля місця скоєння злочину. ОСОБА_4 просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та обставину, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, освіта середня спеціальна, одружений, працездатний, але офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та обставину, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, освіта середня, одружений, працездатний, зі слів працює директором ТОВ «БСМ-АВТО», за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітніх дітей: доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що покарання обвинуваченим потрібно призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть їх виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 273 гривні 80 копійок на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1