Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/81/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2018 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2017 року, якою засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Межівського району Дніпропетровської області, Україна, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою неповною середньою, не одруженого, не працюючого, засудженого 22.05.2012 року Першотравневим міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115; ч,2 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років 03 місяців позбавлення волі
Згідно ЗУ « Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року (залік 02 роки 03 місяці 07 днів);
звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012 року, терміном на 1 рік 11 місяців 23 дні, -

ВСТАНОВИЛА:
До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено останнього умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012 року, терміном на 1 рік 11 місяців 23 дні.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 засуджений 22.05.2012 року Першотравневим міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115; ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років 03 місяців позбавлення волі.
Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ( залік 02 роки 03 місяці 07 днів).
Початок строку: 28.11.2011 року. Кінець строку: 21.11.2019 року.
В установах виконання покарань знаходиться з 04.12.2011 року. За час перебування в Дніпровському УВП № 4 допустив три порушення вимог режиму утримування. Стягнення погашені, заохочень не мав.
З 18.09.2014 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». За час відбування покарання в установі порушень режиму утримування не допускав, мав три заохочення.
21.10.2015 року був етапований до Дніпровської УВП № 4. За час перебування в Дніпровському УВП № 4 допустив два порушення вимог режиму утримування. Стягнення погашені, заохочень не мав.
З 11.08.2016 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». За час відбування покарання допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені.
З 17.10.2017 року працевлаштований на швейній дільниці пакувальником.
Згідно вироку суду позову не має.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Судом зазначено, що засуджений ОСОБА_8 відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин, 30.04.2017 року, що є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення.
Крім того, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі прокурор Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 у Петрівській ВК №49 працевлаштований не був до 17.10.2017 року, тобто на час розгляду клопотання працював лише 1 місяць, що не є достатнім для визначення його відношення до праці.
За весь час відбування покарання допустив 9 порушень режиму відбування покарання, які погашено, але свідчать про несумлінну поведінку засудженого. При цьому має 3 заохочення, які отримав ще у 2015 році, проте вже після цього допустив 5 порушень режиму.
Інформація про будь-яку активну участь засудженого у суспільному житті установи, окрім виконання робіт з благоустрою відповідно до ст. 118 КВК України, відсутня.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, мотивуючи тим, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є незаконними та безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам і матеріалам справи.
Вказав, що з 20.11.2012 року він хворіє ВІЧ. З морально етичних міркувань він не говорив про це під час судового розгляду справи, але в особовій справи є інформація про хворобу. Стан здоров`я не дозволяє бути постійно працевлаштованим.
Зазначив, що відповідно до п.14 ст.134 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо на протязі 6 місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню він признається таким, що не має стягнень.
Доводи прокурора, що ОСОБА_8 не приймає активної участі у із громадському життя колоні, крім благоустрою установи є безпідставними. В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_8 приймає участь в реалізації програм диференційованого впливу «Правова освіта» відповідно ст.. 123 КВК України про що вказано в судовому рішенні.
Крім того, на сьогоднішній день його оголошено заохочення за працю, що в сукупності доводить його виправлення.
Заслухавши доповідача, прокурора який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
В п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України зазначено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений 22.05.2012 року Першотравневим міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115; ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років 03 місяців позбавлення волі. Згідно ЗУ « Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ( залік 02 роки 03 місяці 07 днів). Початок строку: 28.11.2011 року. Кінець строку: 21.11.2019 року.

На переконання колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно-дострокового звільнення, суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини справи та недостатньо вмотивував висновок про те, що засуджений ОСОБА_8 заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, а тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховано особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання.

Так, висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Разом із тим. задовольняючи клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання, суд першої інстанції послався на те, що засуджений в установах виконання покарань знаходиться з 04.12.2011 року. За час перебування в Дніпровському УВП № 4 допустив три порушення вимог режиму утримування. Стягнення погашені, заохочень не мав. З 18.09.2014 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». За час відбування покарання в установі порушень режиму утримування не допускав, мав три заохочення. 21.10.2015 року був етапований до Дніпровської УВП № 4. За час перебування в Дніпровському УВП № 4 допустив два порушення вимог режиму утримування. Стягнення погашені, заохочень не мав. З 11.08.2016 року прибув для відбування покарання до Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». За час відбування покарання допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. З 17.10.2017 року працевлаштований на швейній дільниці пакувальником. Згідно вироку суду позову не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Проте, при дослідженні характеризуючих даних про особу судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий. За весь період відбування покарання має 9 стягнень, останні 6 стягнень у 2016 році.
Крім того, судом першої інстанції зазначено, що засуджений ОСОБА_8 відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за вчинений тяжкий злочин, 30.04.2017 року, що є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення.
Разом із тим, як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_8 , останній не довів своє виправлення зразковою поведінкою та сумлінним відношенням до парці. Судом першої інстанції не взято до уваги, що комісією ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» відмовлено в застосуванні ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_8 , як до такого що не довів свого виправлення.
За таких обставин на переконання колегії суддів висновок суду першої інстанції стосовно того, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення є помилковим.
Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що доводи засудженого викладені у запереченні з приводу того, що він підлягає звільненню від покарання умовно-достроково, оскільки сумлінною поведінкою та зразковим відношенням до праці довів своє виправлення є необґрунтованими.
Навіть із врахуванням того, що останній має заохочення, вказані вище обставини у їх сукупності вказують на те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання не довів сумлінною поведінкою та сумлінним відношенням до праці своє виправлення, а тому не може бути на даний час звільнений від покарання умовно-достроково.

За таких обставин, колегія суддів доходить переконливого висновку, що апеляційна скарга прокурора Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 409, 411 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Петрівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012 року, терміном на 1 рік 11 місяців 23 дні - скасувати.

Постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012 року.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4