Справа № 635/1245/17-к
Провадження № 1-кп/635/542/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000070 від 10.01.2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, раніше не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
УСТАНОВИВ:
в підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду та зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, а обставини, що стали підставою для скасування вироку на думку прокурора підлягають виправленню при проведенні судового слідства. Прокурором не подано клопотання про надання строку для уточнення обвинувачення, а обвинувальний акт до цього часу не уточнений.
Потерпілий та представник потерпілого також просили суд призначити справу до судового розгляду.
Захисник адвокат ОСОБА_7 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності вимогам закону, зазначивши, що в обвинувальному акті відсутні відомості про мотиви вчинення злочину, що стало підставою для скасування вироку суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору.
При вирішенні питання про відповідність обвинувального акту вимогам закону судом встановлено наступне.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та вироком Харківського районного суду Харківської області від 6 вересня 2017 року визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 7 грудня 2017 року вирок скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд з тих підстав, що суд першої інстанції формулюючи обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, визнане доведеним, у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_6 при застосуванні до потерпілого фізичного насильства. Крім того, суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що зазначена обставина призводить до порушення права на захист обвинуваченого.
При новому розгляді у підготовчому судовому засіданні суд встановив, що обвинувальний акт також не містить зазначення мотивів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_6 при застосуванні до потерпілого фізичного насильства, що свідчить про неконкретність пред?явленого обвинувачення та призводить до порушення права обвинуваченого на захист, а тому суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Зазначені норми закону у сукупності дають суду підстави вважати, що для виконання припису п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладення формулювання обвинувачення обвинувальний акт, крім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обов`язковому порядку окремо повинен містити короткий зміст обвинувачення, а саме твердження про те, що особа обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України. При цьому формулювання обвинувачення повинно містити конкретне визначення об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, відомості про суб`єкт злочину та інші обов`язкові та другорядні кваліфікуючі ознаки складу злочину, в тому числі в даному випадку обов`язково повинно бути зазначено мотиви вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_6 при застосуванні до потерпілого фізичного насильства, оскільки відсутність таких відомостей не дає суду можливість розглянути справу в рамках пред?явленого обвинувачення та призводить до порушення прав обвинуваченого на захист. Виправлення такого недоліку у судовому засіданні не є можливим, оскільки для забезпечення права на захист конкретне обвинувачення повинно бути викладене в обвинувальному акті до проведення підготовчого судового засідання. Крім того, при пред?явленні підозри встановлення характеру та направленості умислу в даному випадку є обов?язковим для забезпечення права на захист та правильного визначення правової кваліфікації вчиненого правопорушення.

Підсумовуючи наведене суд встановив невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а саме, що обвинувальний акт зазначає лише обставини, які прокурор вважає встановленими, але не містить формулювання обвинувачення із зазначенням мотивів вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та на що був спрямований умисел ОСОБА_6 при застосуванні до потерпілого фізичного насильства. Крім того, заміст обвинувального акту містить лише формулювання підозри, оскільки в обвинувальному акті в підсумку прямо зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України такі обставини є підставою для повернення зазначеного обвинувального акту прокурору, про що суд вважає необхідним постановити ухвалу.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
обвинувальний акт від 14 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000070 від 10.01.2017 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.
Суддя: ОСОБА_1