Справа № 577/747/18
Провадження № 1-кп/577/220/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
1) 20.04.2011 року за ст.ст.309 ч.1, 307 ч.2, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
2) 13.11.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вироком Конотопського міськрайонного суду від 13.11.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт. Згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду від 29.01.2018 року, на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році», невідбута частина покарання була скорочена наполовину та визначено до відбуття 60 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, а також попередженим про передбачену законодавством кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно ухилився від відбування призначеного покарання.

Так, 15.01.2018 року працівниками Конотопського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт, відібрана підписка про ознайомлення з покаранням, а також - відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, визначена ч.2 ст.389 КК України.

Для відбуття покарання ОСОБА_4 направлений до ТОВ ЖЕД «Південна», де згідно наказу №6 від 16.01.2018 року, повинен відбувати громадські роботи з 17.01.2018 року відповідно до складеного графіку робіт з яким обвинувачений ознайомлений під підпис. Проте, ОСОБА_4 без поважних причин не виходив на роботи і до теперішнього часу не відбув жодної години призначеного покарання. Тричі, 29.01., 08.02. та 12.02.2018 року, обвинуваченому виносились попередження за не відбуття громадських робіт, а також неодноразово проводились відповідні співбесіди, однак позитивних результатів це не мало і до теперішнього часу залишилось не відбутими 60 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і підтвердив факт навмисного ухилення від відбування громадських робіт за обставин викладених вище. При цьому зазначив, що не виходив на роботу без поважних на то причин, за власною недбалістю. У вчиненому кається і просить суворо не наказувати.

Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання.

Отже, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь та суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

До обтяжуючих відповідальність обставин слід віднести рецидив злочину.

До пом`якшуючих щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його молодий вік.

Враховуючи перелічені обставини, а також дослідивши висновок органу пробації за яким існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, а виправлення та перевиховання без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів буде покарання у виді арешту.

З метою виконання вироку, суд вважає доцільним, призначивши покарання, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, з огляду на наведені вище обставини існують ризики продовження злочинної діяльності та ухилення від відбування покарання.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді арешту строком два місяці.

На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 13.11.2017 року у виді 60 годин громадських робіт, що, згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України, відповідає 7 дням арешту, остаточно призначити покарання - 2 (два) місяці 07 (сім) днів арешту.

До набрання вироку законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою взявши під варту із зала суду і строк відбуття покарання рахувати з 12 квітня 2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1