Справа № 640/1003/18
н/п 1-кс/640/2003/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
06.03.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2017 про арешт автомобілів КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 та причеп СЗАП, р.н. НОМЕР_3 , що належить йому на праві приватної власності, які було вилучено під час огляду місця події; зобов`язати старшого слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повернути вилучені під час огляду 22.01.2018 автомобілі КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 та причеп СЗАП, р.н. НОМЕР_3 , що належить йому на праві приватної власності.
На обґрунтування скарги заявник зазначає, зокрема, що 22.01.2018 старшим слідчим СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , у ході огляду місця події, вилучено два автомобілі КАМАЗ реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 та причеп СЗАП реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить йому на праві приватної власності. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2018 на вказані транспортні засоби накладено арешт. У клопотанні про накладення арешту на транспортні засоби слідчий метою накладення арешту на автомобілі та причеп вказав необхідність використання автомобілів як доказу у кримінальному провадженні. На теперішній час водії, які керували автомобілями, встановлені. Слідством з`ясовано, що вони не знали, що документи, по яким вивозили обладнання із заводу ХЗТУ, підроблені. Доказів участі водіїв у вчинені злочину не отримано. З огляду на викладене він звернувся до слідчого з проханням повернути його сім`ї автомобілі та причеп, оскільки він є єдиним джерелом існування моєї сім`ї. Без автомобіля він не має можливості працювати. Слідчий відмовила йому у поверненні автомобіля та повідомила, що арешт на нього накладений судом, тому тільки за рішенням судді автомобіль може бути повернутий. Квитанції про передачу на збереження речового доказу - автомобілів КАМАЗ та причепа, який був у нього вилучений, в матеріалах кримінального провадження не міститься. За таких умов слід дійти висновку, що вилучений у нього автомобіль не є речовим доказом, або зберігається із порушенням встановленого порядку. Слідчий ОСОБА_4 не тільки не повертає вилучений автомобіль, в утриманні якого на теперішній час немає жодної необхідності, але ще і зберігає його неналежним чином. Такі дії суперечать «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення». На теперішній час всі слідчі дії по кримінальному провадженню для з`ясування ролі володарів вилучених транспортних засобів та водіїв виконані. Встановлено, що вони не причетні до скоєння злочину і у подальшому утриманні автомобіля немає жодної необхідності. Не дивлячись на це, автомобіль йому не повернуто. Цією бездіяльністю порушуються його конституційне право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
В судовому засідання заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав.
Старший слідчий СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, до канцелярії суду 12.03.2018 надійшла заява від слідчого, в якій вона просить розглянути скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого без її участі. Проти скарги заперечує у зв`язку з тим, що автотранспорт заарештований законно та являється знаряддям злочину (а.с. 7).
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно поданої до суду скарги про скасування арешту майна та зобов`язання слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повернути вилучене під час огляду майно, заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2017.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно, ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Важливою складовою права на справедливий судовий розгляд є публічний судовий розгляд. Так, публічний судовий розгляд задовольняє не тільки інтереси сторін у справі, але також інтереси широкої громадськості він забезпечує довіру до судових органів.
Заявник скористався правом, наданим ст.174 КПК України, звернення до слідчого судді із скаргою про скасування арешту майна.
Однак, вимоги про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слдічого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.02.2018, не заявлено.
При цьому, за змістом ч.7 ст.173, ст. 309 КПК України, перегляд ухвали слідчого судді щодо арешту майна відбувається в апеляційному порядку, за поданою особою апеляційною скаргою у визначеному законом порядку. До компетенції слідчого судді при розгляді клопотань про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, не належить право скасовувати ухвали, тоді як в ст. 407 КПК України такими повноваженнями наділений суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Отже, вимога про скасування ухвали не може бути розглянута в порядку ст. 174 КПК України.
Крім того, за вказаних обставин, даних про скасування ухвали про арешт майна слідчому судді не надано, отже вимога про зобов`язання слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повернути вилучене під час огляду майно, за вказаних обставин задоволенню не підлягає.
Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України або зі скаргою, з вимогами передбаченими ч. 1 ст. 303 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 28, 174, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Резолютивна частина ухвали проголошена в судовому засіданні 12 березня 2018 року. Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини 16 березня 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1