Єдиний унікальний номер:343/456/18
Номер провадження: 1-в/0343/46/18
У Х В А Л А
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
30 березня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання в/о начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В/о начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" звернувся в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. За час відбування покарання в установі він порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень на нього не накладалося, оголошувалося два заохочення, він працює, сумлінно виконує свої обов`язки, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не з`явився.

Засуджений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання, пояснив, що він працює, у вчиненому кається. Вважає, що він став на шлях виправлення, просить звільнити його умовно достроково від відбування покарання.

Заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку та особу засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Згідно з ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_4 суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 рашіше судимий: 29.08.1997 року Ратнівським районним судом Волинської області за ст.ст. 140 ч.2, 46-1КК України (ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на І рік.; 27.12.2001 року Ратнівським районним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік, 23.07.2002 року Ратнівським районним судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.03.2006 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 9 місяців 2 дні.

ОСОБА_4 востаннє засуджений вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 08.05.2013 року за ст. ст. 121 ч.2 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України зараховано час його попереднього ув`язнення з 07.02.2013 року по 23.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 07.12.2016 року засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді 4 років 2 місяців 12 днів обмеження волі.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з 07.12.2016 року по 10.02.2017 року, із розрахунку 1 день тримання під вартою - 2 дні обмеження волі.

Суд встановив, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Фактично відбута частина терміну покарання (з врахуванням проведених перерахунків) становить 2/3 частини терміну покарання, фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_4 станом на 30 березня 2018 року становить 2 роки 08 місяців 17 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній під час тримання під час тримання в СІЗО м. Луцьк не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не оголошувались.

З 21.08.2013 року відбував покарання в Маневицькій ВК (№ 42). Був працевлаштований на виробництві установи. За добросовісне відношення до праці оголошувались сім заохочень правами начальника установи. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались.

10.02.2017 року прибув в Долинський виправний центр (№ 118). З лютого по грудень 2017 року був працевлаштований в майстерні установи, з лютого 2018 року працевлаштований в майстерні установи де і працює по даний час. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувались два заохочення правами начальника установи.

Враховуючи характеристику засудженого ОСОБА_4 , те що останній вже 17.03.2006 року умовно-дострокове звільнявся, відсутністю в особовій справі інформації щодо погашення цивільних позовів на користь потерпілої ОСОБА_5 , а саме: майнової шкоди в розмірі 5217,97 гривень та 120 000,00 гривень моральної шкоди (копія вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 08.05.2013 року а.с.5), суд приходить до висновку, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів в достатній мірі своє виправлення, а наявність лише формально-юридичних підстав (факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання з врахуванням проведених перерахунків) не свідчить про його виправлення та не дає право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому у задоволенні клопотання слід відмовити..

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання в/о начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: