Провадження № 1-кс/734/1100/17 Справа № 734/3865/17
У х в а л а

іменем України

17 листопада 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесене в кримінальному провадженні за № 0000821 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 звернувся у суд у рамках кримінального провадження № 0000821 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно. Клопотання обґрунтоване тим, що 16 листопада 2017 року до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що в терапевтичному відділені Козелецької ЦРЛ у ніч на 16 листопада 2017 року невідома особа здійснила крадіжку належних йому грошових коштів у сумі 400 гривень, які знаходились в кишені сорочки. 16 листопада 2017 року СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). У ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що викрадені в нього грошові кошти у сумі 400 гривень були двома купюрами номіналом по 200 гривень. Відповідно до протоколу огляду місця події від 16 листопада 2017 року гроші у сумі 400 гривень (двома купюрами номіналом по 200 гривень) видані ОСОБА_6 . Вище вказані грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несуть на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Вислухавши думки слідчого і прокурора, дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав: при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132 і 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Враховуючи, що вище вказані речі визнані доказом у кримінальному провадженні, вони мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несуть на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесене в кримінальному провадженні № 0000821 від 16 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: грошові кошти у сумі 400 гривень (двома купюрами номіналом по 200 гривень), які знаходиться в кімнаті збереження речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, та належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів із моменту її проголошення.

Слідчий суддя