н/п 1-в/640/54/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», -
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, у якій просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що підстави для застосування Закону України «Про амністію у 2016 році » відсутні.
Суд, перевіривши матеріали заяви, кримінальної справи, приходить до наступного.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України / по епізодам крадіжки 11.09.2017 року, 13.09.2017 року, 14.09.2017 року / 2 роки позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 / чотири / роки і 2 / два / місяця позбавлення волі;
В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням призначено ОСОБА_4 покарання 4 / чотири / роки і 2 / два / місяця позбавлення волі.
В порядку ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано покарання призначене за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання 2 роки позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання 4 / чотири / роки і 6 / шість / місяців позбавлення волі.
Статтею першою Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено коло осіб до яких можливо застосувати вказаний Закон, зокрема - до осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Згідно ст. 11 ЗУ «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Виходячи з матеріалів кримінальної справи стосовно даних про особу ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
В порядку ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку подається до суду , який ухвалив вирок.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. ст. 85, 86 КК України, ст.ст.318, 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -