Справа № 163/2245/17
Провадження № 1-кп/159/307/17
УХВАЛА
10 листопада 2017 року м. Ковель

Колегія судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 12 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи на визначення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_7 . Обгрунтовуючи внесене клопотання захисник покликається на те, що згідно медичної документації, ОСОБА_7 з дитинства по даний час страждає хронічним психічним захворюванням, є інвалідом третьої групи з дитинства з діагнозом: епілепсія, генералізована форма, серійні тоніко-клонічні напади. За час перебування ОСОБА_7 в СІЗО м. Луцька останньому неодноразово надавалася невідкладна медична допомога з приводу приступів епілептичної хвороби, а саме: 15.03.17 судомний напад та надана невідкладна медична допомога; 24.04.17 судомний напад та надана невідкладна медична допомога; 04.08.17 судомний напад та надана невідкладна медична допомога; 04.08.17 судомний напад та надана невідкладна медична допомога; 04.08.17 судомний напад та надана невідкладна медична допомога; 11.10.17 тричі викликалась бригада швидкої допомоги з приводу судомного нападу.

В судовому засіданні захисник, обвинувачений ОСОБА_7 , інші обвинувачені та їх захисники подане клопотання підтримали.

Прокурор, заперечив проти заявленого клопотання та вказав, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 проводилось судово-психіатрична експертиза на стадії досудового розслідування.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши подане клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, обов`язковою є проведення експертизи для визначення стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів у його осудності, обмеженій осудності.

Питання здійснення судово-психіатричної експертизи врегульовано Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.2001 року № 397,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 року за № 219/6507.

Згідно з п.1 вказаного Порядку судово-психіатрична експертиза призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи.

Така експертиза може бути первинною, додатковою і повторною (п.6 Порядку). Додатковою, зокрема, є експертиза, яка призначається для вирішення окремих питань, які не були поставлені при первинній експертизі, а також у разі неповноти або недостатньої якості первинної експертизи, і проведення її доручається експертам у тому самому або іншому складі.

Зважаючи на вказані обставини та факти, а також на те, що з моменту винесення висновку судово-психіатричного експерта № 119 від 30.03.2017 сплинув значний час, в ході судового розгляду обвинувачений декілька разів посилався на те, що під час перебування під вартою стан його психічного здоров`я значно погіршився, він неодноразово звертався за медичною допомогою, суд вважає за можливе призначити у справі додаткову амбулаторну психіатричну експертизу та поставити на вирішення експертів питання про психічний стан обвинуваченого, здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, та потреби в застосуванні примусових заходів медичного характеру, станом на момент проведення експертизи.

В той же час, клопотання захисника стосовно питань, які необхідно поставити на вирішення експерта слід задовольнити частково, оскільки відносно ОСОБА_7 уже проводилась судово-психіатрична експертиза та на ряд поставлених перед експертами питань була надана відповідь.

Відповідно до п.5 Порядку, експертиза може проводитись амбулаторно (у тому числі посмертно), стаціонарно, у судовому засіданні. Згідно з п.23 зазначеного Порядку експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зазначив, що суд за мотивованою пропозицією експерта може вирішити питання про поміщення підсудного у відповідний медичний заклад лише коли під час дослідження в судовому засіданні висновку судово-психіатричної експертизи з`ясується необхідність тривалого спостереження за ним в умовах стаціонару.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 119 від 30.03.2017, ступінь змін зі сторони психіки ОСОБА_7 не така, що позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, у ОСОБА_7 виявляються ознаки органічного розладу особистості внаслідок епілептичної хвороби, примінення заходів медичного характеру в даний час не потребує.

Стороною захисту заявлено клопотання про здійснення саме стаціонарної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , однак не було наведено обґрунтування необхідності здійснення сааме такої експертизи, мотивованих пропозицій експертів щодо поміщення ОСОБА_7 до медичного стаціонару для тривалого спостереження висловлено не було.

До того ж, підставою для направлення особи на стаціонарну судово-психіатричну експертизу є необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи.

Із змісту клопотання захисника не вбачається необхідності для тривалого спостереження та дослідження особи обвинуваченого ОСОБА_7 з боку лікарів-психіатрів, захисник звертає увагу суду лише на вияв ознак психічної неповноцінності з боку обвинуваченого, які з`явились вже після здійснення судово-психіатричної експертизи на досудовому розслідуванні.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання захисника та вважає за необхідне призначити додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_7 , проведення якої слід доручити експертам Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька.
Керуючись ст. ст. 101, 242, 332, 509 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання захисника задовольнити частково.
Призначити додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити наступні запитання:
1. Чи страждає на даний час обвинувачений ОСОБА_7 психічними розладами, внаслідок якого він не може усвідомлювати свої дії або керувати ними?

3. Чи страждає обвинувачений ОСОБА_7 у даний час на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними?

3. Чи потребує обвинувачений ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а якщо так, то яких саме?

4. чи підпадає обвинувачений ОСОБА_7 у зв`язку із можливим захворюванням під ознаки обмеженої осудності (ст.. 20 КК України)?

Проведення експертизи доручити експертам Волинської обласної психіатричної лікарні.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, ст. 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку чи відмову від виконання покладених на них обов`язків без поважних причин.

Копію ухвали надіслати для виконання до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3