Справа № 308/4612/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який на підставі доручення від 20.03.2017 року № 134 діє в інтересах скаржника ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 24.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001734,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з скаргою на постанову слідчого від 24.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001734.

На обґрунтування вимог скарги посилається на те, що 08.05.2015 року рекомендованим листом заявник звернувся до Ужгородського MB УМВС в Закарпатській області із заявою про завідомо неправдивий висновок експерта № 15/835 від 13.01.2014 року експерта НДКЦ при УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 при виконанні судово-технічної експертизи ксерокопій медичних карток на ім`я ОСОБА_4 цивільної справи 2-3/2009 за позовом ОСОБА_4 до медичних закладів Закарпатської області та вказаних ксерокопій медичних карток на ім`я ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0000553 внаслідок порушення вимог п. 3.2.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), порушення ст. ст. 69, 70 КПК України, вимог Закону України «Про судову експертизу», що зазначено у заяві про кримінальне правопорушення, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 384 КК України, оскільки при виконані вказаної технічної експертизи досліджувалася ксерокопія документів, а не його оригінали, як це було роз`яснено у відповіді Головного управління юстиції в Закарпатській області, яку додає до даної скарги.

Зазначає, що оскільки всупереч положень ст. 214 КПК України, даних про те, що заява ОСОБА_4 не була своєчасно внесена до ЄРДР, останній змушений був письмово 11.05.2015 року поштовим зв`язком на протязі терміну п`яти днів з дня подання ним заяви про кримінальне правопорушення оскаржувати бездіяльність слідчого до Міністерства внутрішніх справ України, де просив розглядати його скаргу у Міністерстві за його відсутності, оскільки потребує стороннього догляду за станом здоров`я відповідно до висновку у довідці ЛКК Мукачівської ЦРЛ від 15.05.2006 року № 1668 та являється інвалідом другої групи з дитинства, про що свідчить пенсійне посвідчення.

Вказує, що у подальшому поштою ОСОБА_4 була одержана відповідь з Головного управління УМВС України в Закарпатській області, згідно з якою слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 були внесені відомості за № 0001734 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за заявою про завідомо неправдивий висновок експерта № 15/835 від 13.01.2014 року експерта НДКЦ при УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 при виконані судово-технічної експертизи ксерокопій медичних карток на ім`я ОСОБА_4 цивільної справи 2-3/2009 за позовом ОСОБА_4 до медичних закладів Закарпатської області та вказаних ксерокопій медичних карток на ім`я ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0000553.

Зауважує, що вказане кримінальне провадження № 0001734 за ч. 1 ст. 384 КК України було слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 передано до прокуратури м. Ужгорода для визначення підслідності, тому будь-якої інформації про стан досудового розслідування у розпорядженні ОСОБА_4 не має.

Також зазначає, що слідчий СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 не здійснював належних слідчих та розшукових дій, не надав доручення на здійснення слідчих дій в порядку ст. 40 КПК України по допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого, не вручив йому довідку про процесуальні права потерпілого, чим порушив його процесуальні права та експерта ОСОБА_5 . НДКЦ при УМВС України в Закарпатській області, яка відряджена з 30.12.2014 року на проходження служби до Національної Академії внутрішніх справ України МВС України в м. Києві, де працює науковим співробітником. Крім того, ОСОБА_4 не отримував доступ до копії висновку експерта № 15/835 від 13.01.2014 року, складеного експертом ОСОБА_5 в НДКЦ при УМВС України в Закарпатській області, слідчий не призначив рецензування у Львівському Науково-дослідному інституті судових експертиз (за територією обслуговування згідно відповіді Головного Управління Юстиції в Закарпатської області) вказаного висновку експерта № 15/835 від 13.01.2014 року з метою встановлення об`єктивної істини по факту завідомо неправдивого висновку експерта № 15/835.

Вказує, що в подальшому з відповіді Ужгородської місцевої прокуратури, що наданий на адвокатській запит адвоката, стало відомо, що постановою від 24.12.2016 року, яку ОСОБА_4 не одержував у встановленому порядку, вказане кримінальне провадження № 0001734 було незаконно закрито слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, з чим не згідний, оскільки сама постанова не надсилалася, а тому, за захистом своїх законних та порушених прав змушений звернутися до суду.

З посиланням на викладене просить скасувати постанову слідчого від 24.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001734, зобов`язати слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та прокурора вчинити усі необхідні слідчі дії, додатково ретельно перевірити усі обставини справи викладені у заяві, вручити довідку про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4 , допитати потерпілого ОСОБА_4 у справі, експерта ОСОБА_5 , що проходить службу в Національної Академії внутрішніх справ України МВС України в м. Києві, де працює науковим співробітником, зобов`язати слідчого та прокурора за вимогою суду отримати з НДКЦ при УМВС України в Закарпатській області оригінал висновку № 15/835 від 13.01.2014 року, з метою встановлення об`єктивної істини по факту завідомо неправдивого висновку експертом ОСОБА_5 та направити цей висновок, витребувати з медичних закладів оригінали медичних карток ОСОБА_4 для проведення відповідної експертизи.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у даному судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Слідчий у дане судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Водночас, до суду скеровано матеріали кримінального провадження № 0001734.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності слідчого, на підставі наявних матеріалів справи та наданих матеріалів кримінального провадження № 0001734.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001734, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження № 0001734 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, відомості про яке 29.05.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_7 про те, що висновок експерта № 15/835 від 13.01.2014 року судово-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000553 є завідомо неправдивим.

Вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені за результатами розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, яку ухвалою слідчого судді від 27.05.2015 року задоволено частково та зобов`язано прокурора м. Ужгорода невідкладно внести відомості за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 15.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Постановою заступника начальника СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 від 24.12.2016 року кримінальне провадження № 0001734 від 24.12.2017 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
З матеріалів кримінального провадження № 0001734 слідчим суддею встановлено, що при оформленні вказаної постанови про закриття кримінального провадження допущено описки у її резолютивній частині, а саме, номері провадження та дати внесення відомостей про дане провадження відповідно № 0001734 від 24.12.2017 року.
Враховуючи наведене, слідчий суддя констатує допущення слідчим при виготовленні тексту постанови про закриття кримінального провадження описки, як у зазначені номеру провадження № 0001734 замість вірного номеру № 0001734, так і дати внесення відомостей про дане провадження 24.12.2017 року замість вірного 29.05.2015 року.
Відтак, розгляд даної скарги проведено щодо процесуального рішення слідчого, винесеного у кримінальному провадженні № 0001734 від 29.05.2015 року.
За змістом оскаржуваної постанови слідчий констатував, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що 24.12.2012 року до канцелярії Мукачівського МВС з прокуратури м. Мукачево надійшли матеріали по заяві ОСОБА_4 , 1975 року народження, про те, що посадові особи Мукачівської ЦРЛ, ОКЛ м. Ужгорода та ОТМО «Фтизіатрія» підробили медичну документацію під час лікування ОСОБА_4 . Слідчий зазначає, що також встановлено, що 13.03.2013 року до чергової частини Мукачівського МВВС з прокуратури м. Мукачево надійшли матеріали по заяві головного лікаря Обласної клінічної лікарні ім. Андрія Новака ОСОБА_9 про те, що в провадженні апеляційного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , 1975 р.н., мешканця АДРЕСА_1 , про відшкодування йому матеріальної шкоди у зв`язку з нібито його неправильним лікуванням у вищевказаній лікувальній установі. Згідно з тексту рішення суду є всі підстави вважати, що останній здійснив підробку історії хвороб, висновків експертів і використав їх для досягнення позитивного для себе рішення суду. Слідчий вказує, що також встановлено, що ОСОБА_4 в червні 2001 року внаслідок погіршення стану здоров`я і для обстеження та лікування звернувся до Мукачівської поліклініки. Після огляду ревматолога у ОСОБА_4 діагностовано підозру на хворобу Бехчета та туберкульоз легень. Для подальшого обстеження хворий направлений в обласну лікарню, де 24.09.2001 року. Враховуючи те, що всі обставини даної справи досліджені в рамках кримінального провадження № 0000553, та те, що в рамках даного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи, які включають в себе і обставини даної справи, а людина не може бути притягнута до відповідальності два рази, слідчий дійшов висновку, що факт умисного злочину не підтверджено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим при закритті кримінального провадження № 0001734 зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних, викладених у заяві ОСОБА_4 .

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження її прийняття слідчим мотивовано лише тим, що всі обставини даної справи досліджені в рамках кримінального провадження № 0000553, та те, що в рамках даного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи, які включають в себе і обставини даної справи, а людина не може бути притягнута до відповідальності два рази, а тому факт умисного злочину не підтверджено.

Разом з тим, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив, які саме докази зібрані та досліджені саме у кримінальному провадженні № 0001734 та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, слідчий не допитав жодної особи з приводу обставин, викладених в заяві про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 384 КК України встановлена кримінальна відповідальність, серед іншого, за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Однак оскаржувана постанова належним чином не вмотивована, оскільки зі змісту постанови та її резолютивної частини не вбачається в діях конкретно кого саме відсутній склад кримінального правопорушення, та посилання на те, яка саме суб`єктивна чи об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення відсутня.
Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
З огляду на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, відтак, постанова слідчого від 24.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001734 підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 26 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого, що передбачено положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України.
Скарга у частині інших вимог задоволенню не підлягає, оскільки такі можуть бути вирішені прокурором та слідчим лише після скасування постанови про закриття кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, так як останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
Відтак, подана скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який на підставі доручення від 20.03.2017 року № 134 діє в інтересах скаржника ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 24.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001734 задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 24 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001734 скасувати.
В задоволенні решти вимог, зазначених у скарзі, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 22.12.2017 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1