Справа № 308/2112/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні розглянувши матеріали подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації Західного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції ОСОБА_8 про вирішення питання застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженої вироком Ужгородського міськрайонного суду від 08.09.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
Ужгородський МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про вирішення питання застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 08.09.2017 року Ужгордським міськрайонним судом.

Представник органу пробації в судовому засіданні просив подання задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 в судовому засіданні просила не застосувати відносно неї Закон України «Про амністію у 2016 році» , про що надала письмову заяву. Захисник підтримав думку ОСОБА_6 ..

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись наст.9 вказаного Закону і на те, що ОСОБА_6 , оскільки вона, маючи на утриманні неповнолітніх дітей, вчинила злочин, який посягає на охоронювані законом права та інтереси однієї з дитини, тому підстав для застосування амністії щодо неї не має. А також зазначив, що була засуджена за злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини.

Розглянувши подання і додані до нього документи, заслухавши думку заявника, прокурора та засудженої, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільнюються, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами (пункт «в» ст.1 Закону):

- визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;

- визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;

- кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Як вбачається з матеріалів подання, 08 вересня 2017 року ОСОБА_6 , була засуджена вироком Ужгородського міськрайонного суду за ч. 1 ст.166 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

У ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" вказано, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "г" ст. 9 Закону України "Про амністію в 2016 році" амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей.

З матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_6 вбачається, що остання є матір`ю неповнолітньої дитини: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не була позбавлена батьківських прав. Натомість вона вчинила злочин, що посягає на охоронювані законом права та інтереси дитини.

За таких обставин, суд вважає, що на засуджену ОСОБА_6 не поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на неї поширюються обмеження, встановлені п. "г" ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» незалежно від наявності іншої неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.7 та 8 ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

За таких, обставин, оскільки ОСОБА_6 заперечує щодо застосування амністії, суд відмовляє в задоволенні подання органу пробації.

Керуючись ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації Західного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції ОСОБА_8 про вирішення питання застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Ужгородського міськрайонного суду від 08.09.2017 року відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1