Провадження № 1-кс/761/7084/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ст. 257 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України про встановлення строку ознайомлення підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01.07.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, ч. 5 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України.

12.12.2017 року прокурором у кримінальному провадженні у відповідності до ч. 1 ст. 290 КПК України зібрані під час досудового розслідування докази були визнані достатніми для складання обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , було надано доручення слідчому про повідомлення сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Після цього, слідчим усім потерпілим, представнику потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвокату ОСОБА_12 , підозрюваному ОСОБА_5 , та його захиснику ОСОБА_13 , підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_14 , підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_15 , підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 , підозрюваному ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_16 , підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_17 були вручені під підпис відповідні повідомлення.

В період часу з 14.12.2017 року по 15.12.2017року усім підозрюваним відповідно до обов`язку, покладеного на сторону обвинувачення, зазначеному у ч.ч. 2, 3, 4, ст. 290 КПК України було надано доступ до усіх матеріалів кримінального провадження із зазначенням їх переліку, про факт чого відповідно до ч. 9 ст. 290 КПК України підозрювані та їх захисники підтвердили своїми підписами у протоколах надання доступу. Таким чином обов`язок надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення було виконано.

На момент відкриття доступу до матеріалів підозрювані та їх захисники вирішили скористатись своїм правом знайомитись із матеріалами досудового розслідування та речовими доказами, що є у володінні сторони обвинувачення. При цьому було визначено, що ознайомлення підозрюваних відбуватиметься в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», а захисники за їх бажанням, мали прибувати до слідчого, прокурора оскільки виявили бажання використовувати засобі технічної фіксації та копіювання.

Так, підозрюваний ОСОБА_9 з 15.12.2017 ознайомився з томами 1-4, 6 томами, його захисник ОСОБА_16 не ознайомився із жодним томом.

27.12.2017 року підозрюваним та їх захисникам, відповідно до ст. 293 КПК України, було вручено обвинувальний акт, який в подальшому було направлено до суду першої інстанції.

Як вказує прокурор, 01.03.2018 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було повернуто прокурору, таким чином, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, до моменту повторного направлення обвинувального акту до суду формально поновлено стадію досудового розслідування.

При цьому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваних було продовжено до 27.04.2018.

05.03.2018 прокурором у кримінальному проваджені підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було запропоновано продовжити ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, однак ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відмовились від подальшого ознайомлення мотивуючи це відсутністю їх захисників, ОСОБА_5 причитав одну сторінку тому № 4 і на цьому ознайомлення закінчив, ОСОБА_7 продовжив ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

06.03.2018 року телефонограмами прокурором у кримінальному провадженні було сповіщено захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 відповідно про необхідність прибуття до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для участі в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження на 06.03.2018, 07.03.2018 та 12.03.2018, а також відобразити свою позицію щодо ознайомлення із матеріалами провадження в протоколі.

Зазначені вище повідомлення були продубльовані у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України для вручення повідомлень (надіслання поштою на адреси робочих місць адвокатів, що були надані ними).

У визначений час 06.03.2018 року та 07.03.2018 до ДУ «Київський слідчий ізолятор» жоден із захисників не прибув. В зв`язку із чим підозрювані відмовились знайомитись із матеріалами.

12.03.2018 року до ДУ «Київський слідчий ізолятор» прибув лише захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_16 , який висловив свою думку про неможливість подальшого ознайомлення, відповідно відмовився продовжувати ознайомлення із матеріалами і його підзахисний.

12.03.2018 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 повідомив про неможливість прибуття на вказану дату через перебування у відрядженні, однак 13.03.2018 прибув та ознайомився із усіма наданими матеріалами в кількості 23 томів та речовими доказами.

12.03.2018 року стороною обвинувачення захисникам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 адвокатам ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , в черговий раз сповіщено про необхідність прибуття до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для участі в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження на 14.03.2018 і 15.03.2018, а також відобразити протокольно свою позицію щодо ознайомлення із матеріалами провадження в протоколі.

У визначений час ніхто із захисників до ДУ «Київський слідчий ізолятор» не прибув, про причини неявки не повідомили. Відповідно підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 відмовились від продовження ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

14.03.2018 року на адресу прокуратури м. Києва надійшло повідомлення захисника ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_13 , у якому останній повідомив, що він не вважає за необхідне проводжувати ознайомлення із наданими йому та його підзахисному матеріалами, оскільки обвинувальний акт щодо них було направлено до суду.

Таким чином, відповідно до клопотання, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що сторона захисту, а саме підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх захисники адвокати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , своїми діями, які полягають в умисній систематичній неявці для продовження участі в ознайомленні із матеріалами досудового розслідування, ухиленні від ознайомлення під приводом відсутності захисника, а також повільними темпами ознайомлення, містить ознаки зловживання правом на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, що ймовірно за задумом сторони захисту, має на меті дискредитацію зібраних стороною обвинувачення матеріалів та не можливість подання їх до суду в якості доказів сторони обвинувачення на етапі судового розгляду. Зазначена процесуальна поведінка сторони захисту, що виявляється у зволіканні при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, до яких надано доступ, під приводом довільного трактування положень ч. 12 ст. 290 КПК України, призводить до порушення вимог ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.

Враховуючи зволікання підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника адвокату ОСОБА_4 при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01 липня 2016 року, до яких «14» грудня 2017 року їм було надано доступ, прокурор просив задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 290 КПК України після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема,стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.

Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема,щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого та захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно ч. 10 ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Так, Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав,що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом.

Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Пунктом 21 статті 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є : складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його справ та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.03.2018 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було повернуто прокурору.
Відповідно до ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях.

Отже, враховуючи вище зазначені положення КПК України, стадія досудового розслідування закінчилася з моменту направлення до суду обвинувального акту.

Враховуючи вказані обставини, оскільки 27.12.2017 року підозрюваним та їх захисникам, відповідно до ст. 293 КПК України, було вручено обвинувальний акт, який в подальшому було направлено до суду першої інстанції та 01.03.2018 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 було повернуто прокурору, а слідчий суддя діє тільки в межах досудового розслідування, а тому клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 28, 290 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01.07.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ст. 257 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України про встановлення строку ознайомлення підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження повернути прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя