Справа № 182/332/17
Провадження № 1-кп/0182/302/2017
У Х В А Л А
Іменем України
19.09.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження , відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005067 стосовно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Біловодського району Луганської області, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерка, заміжня, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої:

обвинуваченої у вчиненні правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 13.11.2015 року, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, усупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України га районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Атаманська (Кріпака), 2, м. Нікополь, Дніпропетровська область, маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи умисно, особисто заповнила відповідну заяву, в яку внесла неправдиві дані, про те, що у неї на момент заповнення заяви відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, яку надала в Управління праці, соціального захисту населення Нікопольської міської ради, хоча фактично ОСОБА_3 27.10.2015 р. придбала та набула у власність квартиру АДРЕСА_2 , площею 45,7 кв.м., внаслідок чого, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримала соціальну допомогу за період часу з 13.11.2015 по 30.06.2016 у сумі 13 тисяч 436 гривень 80 копійок, тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму, чим завдала державі збитку на вказану суму.
Вказані умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні ОСОБА_3 визнала свою провину у інкримінованому злочині, пояснивши, що не мала іншого шляху ніж придбати у власність квартиру, оформивши договір купівлі продажу на своє ім`я. При цьому коли, вона з чоловіком звернулися до Управління про призначення їм виплат, як особам переміщеним з зони проведення АТО, вона не зазначила про те, що на момент подачі такої заяви вона мала у власності квартиру. При цьому зауважила, що свій підпис під тим, що вона ознайомлена з тим, що немає депозитних рахунків, власного житла та інш. вона ставила навмання, не прочитавши, бо не мала при собі окулярів, було дуже багато людей у приміщенні Управління соцзахисту, тому вона вважала, що вчиняє правильно і має законне право на одержання виплат. Суму, яку їй переплатили, вона повернула державі та просила вирішити питання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Від представника потерпілого - Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради надійшла заява про відмову від позовних вимог та про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, а також щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 . При цьому надано довідку про повне відшкодування шкоди обвинуваченою ОСОБА_3 .

Провину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведено матеріалами кримінального провадження, які за згодою сторін, дослідженні судом. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 27.10.2015 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 . А відповідно до власноручно написаної нею заяви від 13.11.2015 року вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради за призначенням їй виплат, зазначивши в ній неправдиві дані, про те, що у неї на момент заповнення заяви відсутнє житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших аніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_3 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачена раніше не судима, злочин вчинила вперше, характеризується за місцем проживання позитивно. ОСОБА_3 повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненні злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого; активно сприяла його розкриттю, а саме на досудовому слідстві повністю визнавала свою вину, давала правдиві покази, не намагалася уникнути відповідальності. Крім того, вона добровільно та повністю відшкодувала завдані її діями збитки, що зазначено у довідці начальника Управління праці та соціального захисту населення за №3036 від 28.07.2017 року.
П. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачає, що передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа щодо неї закриттю.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, - суд
У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2016 року за №0005067 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1