Справа № 592/7972/17
Провадження № 1-в/592/288/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника виправної колонії ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перельот, Балтського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.03.2014 р. вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; засудженого 26.12.2014 р. вироком Балтського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням та просить суд звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 26.12.2014 р.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник клопотання підтримали, просили задовольнити. Засуджений пояснив, що в колонії працевлаштований, у 2016 році працював двірником, зараз працює на промзоні на пилці дров. На даний час погано себе почуває, у нього виявлено тяжке захворювання, лікувати яке краще на волі. Просив умовно-достроково звільнити його від відбування покарання.
У судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_6 проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання заперечував. Зазначив, що засуджений у СІЗО мав три стягнення. За час відбування покарання у колонії мав одне стягнення та два заохочення. Перед тим як став наставати строк застосування пільги про умовно-достроковое звільнення, засуджений почав ставати на шлях виправлення, останній рік почав працювати, був у колонії № 73, куди направлявся для лікування, звідки повернувся і працює. Характеризується посередньо, стає на шлях виправлення, але умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вказав, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, мав стягнення, застосування умовно-дострокового звільнення на даний час є передчасним.
Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Балтського районного суду Одеської області від 26.12.2014 р. р. за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців (а.о.с. 50).
З 28.10.2014 р. засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія (№116)» за вчинення умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими.
Станом на 17.11.2017 р. ОСОБА_3 відбув більш ніж 2/3 частини призначеного строку покарання, не відбута частина покарання становить 2 роки 1 місяць 24 дні (а.с. 42).
Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше двох третин строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).
Пункт 17 вказаної постанови містить роз`яснення, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 має захворювання, щомісячно проходить консультацію лікаря - інфекціоніста (а.с. 43).
Згідно Довідки про стягнення та заохочення від 10.09.2017 р. ОСОБА_3 за час відбування покарання мав чотири стягнення: під час перебування у СІЗО 16.10.2013 р., 09.11.2013 р., 26.07.2014 р. у виді одного попередження та двох доган за невиконання команди відбій, порушення режиму тримання та між камерний зв`язок; під час відбування покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія № 116» - 03.11.2014 р. догана за не вихід на зарядку. Також за час відбування покарання засуджений мав два заохочення, 03.10.2016 р. - за сумлінне ставлення до праці по благоустрою колонії, 25.07.2017 р. подарунок за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки (а.с. 11, а.о.с. 147).
Відповідно до Витягу з протоколу № 21 від 12.07.2017 р. засідання комісії установи по розгляду матеріалів про застосування ст. 81 КК України, ОСОБА_3 відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення. (а.о.с. 143).
Згідно характеристик на засудженого від 12.07.2017 р. та 10.09.2017 р. ОСОБА_3 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного порушував, мав одне стягнення, яке погашене. До праці ставиться посередньо ініціативи не проявляв, на даний час працевлаштований різноробочим, має два заохочення, але потребує періодичного спонукання до виконання трудових обов`язків, участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає. В особистості засудженого спостерігаються ознаки, які можуть спричинити правопорушення, спостерігається нездатність засудженого повернутися до самостійного загальноприйнятного життя в суспільстві. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться негативно. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», «Освіта», але заплановані заходи відвідує не регулярно. Характер та поведінка засудженого вказують на наявність чинніків, які після звільнення можуть сприяти поверненню засудженого до протиправної діяльності. Засуджений не довів своє виправлення (а.с. 9 - 10).
Після вивчення особи засудженого, судом встановлено, що до відбуття встановленої законом частини покарання для отримання права на умовно-дострокове звільнення від покарання, засуджений ОСОБА_3 не довів свого виправлення, а як тільки він відбув частину призначеного покарання, що дало формальне право на умовно-дострокове звільнення від покарання, він одразу ж змінив свою поведінку, у другій половині 2016 р. почав працювати, за що отримав два заохочення, приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених.
Викладене свідчить про ситуативну поведінку засудженого.
Встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що на час розгляду клопотанням засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п. 2, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1