УХВАЛА
9 січня 2018 року м. Київ
Колегія суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду Верховного Суду в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року, а також на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року в провадженні за нововиявленими обставинами,
Касаційна скарга подана без додержання вимог статей 424 та 427 КПК.
Вказані судові рішення постановлені з різних правових підстав, а тому з урахуванням положень ст. 424 КПК підлягають оскарженню окремо.
Крім того, передбачені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року на цей вирок сплили і питання про їх поновлення адвокат у скарзі не ставить.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Усупереч цих положень закону у касаційній скарзі адвокатом не зазначено які саме норми матеріального чи процесуального права було порушено судами, що може потягнути за собою безумовну зміну чи скасування судових рішень та у чому полягає незаконність чи необгрунтованість цих рішень, з урахуванням приписів статей 412-414 КПК.
Також, до касаційної скарги не надано її копій з додатками у кількості, необхідній для надіслання іншим учасникам судового провадження, а вказані у скарзі вимоги не узгоджуються зі змістом ст. 436 КПК (щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги).
Крім того, адвокатом не зазначено відповідно до ст. 425 КПК свого процесуального статусу у справі.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у скарзі правового обгрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК України, п. 4 § 3 Перехідних положень Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року, колегія суддів,
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року, а також на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року в провадженні за нововиявленими обставинами залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3