Справа № 466/7993/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1304/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого-судді : - ОСОБА_2
суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі : - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року,-

за участю прокурора : - ОСОБА_8
потерпілої : - ОСОБА_6
представника потерпілої : - ОСОБА_7

обвинуваченого : - ОСОБА_9

захисника : - ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з освітою середньою, вдівця, непрацюючого, раніше судимого 18.08.2014 р. Шевченківським районним судом м. Львова а ост. 259 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 06 серпня 2017 року біля 12 год. 50 хв., перебуваючи у приміщенні коридору кв. АДРЕСА_2 на ґрунті тривалих існуючих між ним та потерпілою неприязних стосунків ,під час сварки наніс потерпілій ОСОБА_6 шість ножових поранень в тулуб, чотири із заподіяних їй ран відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Мотивує це тим, що не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_9 вважає, що при ухваленні вироку, судом призначено покарання, що не є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При призначенні покарання суд обрав обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, не обґрунтував підстав саме такого строку, а також не врахував думку потерпілої ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, виступи потерпілої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в її інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , виступ обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в його інтересах, які заперечили апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Вина ОСОБА_9 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та суду пояснив, що зареєстрований та на даний час проживає у кв. АДРЕСА_2 з матір`ю ОСОБА_11 ,1935 року народження, сестрою ОСОБА_6 та донькою останньої ОСОБА_12 . У сестри дуже погані стосунки з матір`ю , вона її постійно принижує, ображає, обзиває нецензурно, провокує сварки та бійки. Він постійно вимушений вступатись за матір. 06 серпня 2017 року біля 12 год. 50 хв. ОСОБА_6 спровокувала черговий конфлікт з матір`ю у квартирі, штовхнула її , мати впала на підлогу і зламала палець. Він вступився за матір, тоді ОСОБА_6 почала нецензурно ображати і його. Він в гніві схопив ніж і в коридорі квартири наніс ОСОБА_6 удари в область тулуба. Куди саме бив і скільки наніс ударів не пам`ятає. Коли побачив кров у ОСОБА_6 , сам викликав «Швидку допомогу» і повідомив по телефону поліції про скоєний злочин. У вчиненому щиро розкаюється , просить його суворо не карати та не позбавляти волі .

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України стверджується поясненнями потерпілої, свідків та іншими доказами кримінального провадження, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 матері ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ;

- показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- рапортами в адресу ВП Шевченківського району м. Львова про надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с.2-4);

- рапортом від 06.08.2017р. інспектора ВП про вчинення кримінального правопорушення на вул. Липинського 5/8 у м.Львові 9а.с.10);

- протоколом огляду місця події від 06.08.2017 р. ,яким є квартира АДРЕСА_2 , де був вчинений злочин відносно ОСОБА_6 (а.с.13-16);

- протоколом огляду предметів від 06.08.2017 р. , серед яких ніж по типу фінського, яким нанесено поранення ОСОБА_6 ( а.с.17) та постановою про визнання ножа та інших предметів, вилучених із кв. АДРЕСА_2 - речовими доказами (а.с.18);

- висновком судово-медичного експерта №315/2017 від 22.08.2017 р.;

- висновком судово-медичного експерта №401/2017 від 11.10.2017р. (а.с.166-16);

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що оцінюючи зібрані в ході судового слідства докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 65 КК України, як норми, яка встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції вірно виходив із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнав та розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст.66 КК України є позитивна характеристика щодо обвинуваченого з місця проживання та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67КК України, є наявність у нього попередньої судимості.

Крім цього, судом першої інстанцій вірно взято до уваги і обставини, при яких було вчинене кримінальне правопорушення, зокрема негативну поведінку потерпілої ОСОБА_6 по відношенню до своєї матері ОСОБА_13 , що стало причиною тривалого конфлікту у сім`ї та вчинення злочину обвинуваченим.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що обвинувачений ОСОБА_9 умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 велику кількість ударів ножем, залишив в небезпеці, є голослівними, оскільки останній повідомив поліцію про вчинення ним дій застосування ножа, щодо потерпілої ОСОБА_6 , чекав на їх приїзд, нікуди не відлучався.

Колегія суддів також враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_9 заявляв, як на досудовому слідстві так і в суді, що потерпіла ОСОБА_6 , яка є його рідною сестрою, тривалий час вчиняла неправомірні дії, щодо їхньої матері, а в день події штовхнула її, незважаючи на 83-річний вік такої, внаслідок чого остання зламала палець і зверталась за медичною допомогою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4