Справа № 468/1309/17-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

13.10.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0002863 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту на початку квітня 2017 року ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній ділянці посіяв насіння коноплі, з яких виросло 54 кущі коноплі. В подальшому ОСОБА_3 з весни 2017 року по 02.08.2017 року за місцем свого проживання здійснював вирощування вказаних кущів коноплі без мети збуту для власного вживання, обробляючи вказані кущі до стадії їх дозрівання. При цьому, з метою приховування факту вирощування рослин коноплі ОСОБА_3 здійснював їхнє вирощування між рослинами кукурудзи.

02.08.2017 року під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 54 кущі рослин коноплі.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 310 ч.2 КК України незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

27.09.2017 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 310 ч.2 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в два роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання визначені сторонами угоди з врахуванням особи обвинуваченого, його каяття, характеру і тяжкості обвинувачення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 310 ч.2 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 27.09.2017 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: 54 кущі коноплі - підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27.09.2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Речові докази: 54 кущі коноплі - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: