Справа № 487/4908/17
Провадження № 1-кп/487/471/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2017 року засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Проте, у вказаному вироку існують помилки, які підлягають виправленню.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Не прибуття в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, не перешкоджає проведенню судового розгляду, відповідно до ч. 2 ст. 379 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до наступного:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України: зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Санкцією статті 185 ч. 3 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд виходив з загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, та вважав необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, знаходження на його утриманні чотирьох малолітніх дітей, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України на строк 1 року.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Проте, було встановлено, що судом у вироку від 17.11.2017 року в мотивувальній та резолютивній частинах не зазначено що судом призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі покарання, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України на строк 1 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 379 КК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки, незалежного від того набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, суд, вважає необхідним виправити описку у вироку суду від 17.11.2017 року, відповідно до вимог ст. 379 КК України.

Керуючись ст. 379 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Виправити описку у вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , вказати у мотивувальній частині вироку: «Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_3 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, знаходження на його утриманні чотирьох малолітніх дітей, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі покарання, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України на строк 1 року.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.»

вказати у резолютивній частині вироку: « ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1