Справа№751/5326/17
Провадження №1-кп/751/256/17

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
14 вересня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Довжик Чернігівського району Чернігівської області, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
02.06.2017 року близько 19.00 години, ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи в кімнаті № 88 в буд. № 68 по вул. І.Мазепи у м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення банківської картки для подальшого зняття з неї грошових коштів, достовірно знаючи про їх наявність, шляхом вільного доступу, з шухляди тумбочки, таємно викрала платіжну банківську картку № НОМЕР_1 , видану ПАТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.
Обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину визнала повністю і суду показала, що дійсно 02.06.2017 року близько сьомої години вечора, вона прийшла до раніше знайомого їй ОСОБА_5 в гуртожиток по АДРЕСА_4 з метою таємного викрадення банківської картки останнього, оскільки знала її пін-код та місце, де потерпілий зберігає цю картку. Коли потерпілий вийшов з кімнати, вона, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала банківську картку на ім`я ОСОБА_5 , після чого прийшла до банкомату, що знаходиться на зупинці «КСК», перевіривши баланс картки, впевнилась, що на її рахунку більше 1000 гривень, за тим перевела в готівку 200 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд. Після чого, того ж дня у магазині «Лорі» двічі розраховувалась за допомогою викраденої банківської картки, купуючи для себе побутову хімію, спочатку на суму 171 гривню, а вдруге на 212 гривень. Крім того, в той самий день пізніше у банкоматі на зупинці «КСК» з рахунку викраденої банківської картки перевела в готівку ще 500 гривень, які витратила на власний розсуд. У скоєному щиросердно кається, потерпілому частково відшкодувала заподіяні збитки на суму 100 гривень.
Оскільки, обвинувачена правильно розуміючи суть пред`явленого обвинувачення, добровільно повністю визнала свою вину і вказала на обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів і доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 КК України - у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, частиною 1 статті 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), частиною 2 статті 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.
При призначенні покарання суд враховує, що злочини вчинені ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357 КК України належить до категорії невеликої тяжкості, за ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України до категорії середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, обсяг та вартість викраденого майна, дані про особу обвинуваченої, яка є не судимою, не заміжня, на час ухвалення вироку не працює, за місцем колишнього навчання характеризується задовільно, на обліках у медичних установах не перебуває, її молодий вік; обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для попередження нових злочинів є доцільним призначення покарання, встановленого санкціями ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, а також з урахуванням відсутності постійної роботи у обвинуваченої та наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України суд вважає за можливе перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті, а саме: громадських робіт, та остаточно за ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винною за частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України та призначити покарання
за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 510 ( п`ятистам десяти) гривням;
за ч.1 ст. 185 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;
за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1