Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2017 року:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає, судимого 16.08.2012 Демидівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, 21.10.2013 Демидівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, 21.03.2014 Демидівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, звільнений 30.09.2015 на підставі постанови Дубенського міського суду Рівненської області від 22.09.2015 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 29 днів, відповідно до ст. 89 КК України судимості не зняті та не погашені,
визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_6 - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 21.03.2014 та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді 4 років 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувано ОСОБА_6 у строк відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 03.08.2016 по 20.06.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 21 год. 45 хв. 03.08.2016.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 та ОСОБА_10 судове рішення щодо яких не оскаржено.
За вироком суду, ОСОБА_6 30 липня 2016 року близько 06 год. 00 хв., за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом відчинення незамкнених на ключ дверцят автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на території наметового містечка в с.Хрінники Демидівського району Рівненської області, проникли в середину салону автомобіля, звідки умисно, таємно, повторно викрали належні ОСОБА_11 матеріальні цінності. Викрадене майно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 перенесли в лісовий масив в с.Хрінники Демидівського району Рівненської області.

Після цього ОСОБА_6 , спільно із неповнолітнім ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, підійшли до намету, в якому відпочивав ОСОБА_11 та за допомогою приготованого ножа, умисно прорізали його кут та викрали належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «SAMSUNG j5», в якому знаходилася флеш-карта пам`яті марки «Кінгстон» розміром 16 ГБ та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», який знаходився у чохлі чорного, а також автономний зарядний пристрій «Power-Bank».

В результаті протиправних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 завдано майнову шкоду на загальну суму 6447,00 гривень.

Дії неповнолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 серпня 2016, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 , підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував поблизу кафе «Ной» в с.Хрінники Демидівського району Рівненської області, та шляхом відчинення дверцят вказаного автомобіля проник в середину салону, звідки таємно, умисно, повторно, викрав належні ОСОБА_12 жіночий наплічний рюкзак в якому знаходилися належні їй речі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_12 завдано майнову шкоду на загальну суму 641,00 грн.

Дії ОСОБА_6 , за даним фактом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 01 серпня 2016, приблизно о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку відпочинку № НОМЕР_3 , що розташований на території КП Дитячого санаторію «Хрінники» в с.Хрінники Демидівського району Рівненської області, побачив мобільний телефон, який знаходився біля вікна в кімнаті №4 вказаного будинку. В цей час, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 шляхом просування руки через відкрите вікно проник у вказану кімнату №4, звідки умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_13 мобільний телефон марки «ІnFocus M2» з силіконовим чохлом, флеш-картою «Micro SD 16 Gb» та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна».

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_13 завдано майнову шкоду на загальну суму 1475,00 грн.

Дії ОСОБА_6 , за даним фактом кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, що ОСОБА_6 , 02 серпня 2016 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , домовився з ним про вчинення відкритого викрадення майна з житлового будинку ОСОБА_14 , що розташований в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , разом із спільником ОСОБА_7 , цієї ж ночі, приблизно о 01 годині 30 хвилин, увійшли на подвір`я господарства ОСОБА_14 , підійшли до житлового будинку, постукали у вікно, а коли в одній із кімнат увімкнулося світло і пролунав голос господарки, представилися працівниками поліції, наказали відкрити вхідні двері та впустити їх в середину приміщення. Проте, коли почули відмову ОСОБА_14 виконати їх вимогу, а також погрозу викликати поліцію, вирішили діяти швидко та рішуче з метою досягнення своїх злочинних намірів. Одягнувши на обличчя футболки з метою приховати свої обличчя ОСОБА_7 за допомогою ножа, якого мав при собі, перерізав мотузку, яка з`єднувала віконні створки, відкрив їх та через віконний отвір проник в середину житлового будинку ОСОБА_14 .

В цей час, ОСОБА_6 уважно спостерігав і бачив, як ОСОБА_7 проник в житловий будинок ОСОБА_14 , знав, що той знаходиться в середині приміщення, усвідомлюючи, що їх протиправні дії помічені власницею господарства, з метою заволодіння майном, через той же віконний отвір слідом за ОСОБА_7 проник в середину будинку, де в кімнаті залу у відомому йому місці на м`якому кріслі під покривалом виявив жіночий гаманець в якому знаходились гроші, який умисно, повторно, відкрито викрав.

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_14 завдано майнову шкоду на загальну суму 332,00 грн.

Дії ОСОБА_6 , за даним фактом кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі, вважаючи вирок суду несправедливим в частині призначеного йому покарання зокрема зарахування строку попереднього ув`язнення, просить у цій частині вирок змінити та зарахувати йому в співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 03.08.2016 року по день набрання вироком законної сили. В решті просить залишити вирок без змін. Вважає, що суд мав застосувати положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувавши в строк відбування ним покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за весь час перебування його під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 та думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_15 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріалів кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини провадження, доведеність винуватості у вчиненні злочину та кримінально-правову оцінку діянь у поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 (таємне викрадення чужого майна вчинене повторно), ч.3 ст.185 (таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло), ч.3 ст.186 (відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло) КК України є вірною.

У відповідності до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Зазначені вимоги закону судом дотримані належним чином.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо зарахування ОСОБА_6 у строк відбування ним покарання строку його попереднього ув`язнення з 03.08.2016 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Що стосується вимог апелянта про зарахування йому всього строку його перебування під вартою з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2017 року, № 2046 8 ( ГУ від 20.06.2017 №111), згідно якого строк попереднього ув`язнення зараховується з розрахунку один попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, зазначене у ній не є підставами, в порядку ст.409 КПК України, для зміни вироку, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3