Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3729/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 29.08.2017р. до ЄРДР за №0000813 по обвинуваченню-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Королево та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працюючий, освіта середня, одружений- на утриманні має троє малолітніх дітей, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 27.08.2017р., близько 21.30 години, знаходячись в громадському місці, а сааме: приміщенні магазину «АВС» по вул.Фогодо-№99 в с.Неветленфолу, Виноградівського району, де діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до суспільства, передбачаючи протиправний характер своїх дій та розуміючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, в присутності ОСОБА_7 , з метою спричинення фізичного болю, безпідставно, наніс ОСОБА_5 одного удару кулаком правої руки у область тім`яно-потиличної ділянки, що підтверджується висновком спеціаліста №287 від 01.09.2017р.

В результаті хуліганських дій у громадському місці, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці, що супроводжувались набряком м`яких тканин, які відповідно до п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.95 та відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 374 від 15.11.2017 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

За таких обставин ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України - хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та повністю підтвердив пред`явлене йому обвинувачення, вказав, що дійсно він 27.08.2017р., близько 21.30 години, знаходячись в приміщенні магазину «АВС» по вул.Фогодо-№99 в с.Неветленфолу, Виноградівського району вдарив кулаком по потилиці потерпілого ОСОБА_8 , думав, що він разом з іншими перед тим чуть не здійснив наїзд мотоциклом на нього та його сім`ю, у вчиненні щиро розкаюється.

Потерпілий в судовому засіданні також підтвердив обставини, зазначенні у обвинувальному акті, матеріальних та моральних притензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст.349 ч.ч.2-3 КПК України, обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначається ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, з огляду на встановлене суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, зокрема, які характеризують його особу, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку та прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення, а відтак підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченому суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченому судом і досудовим слідством не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, за яких був скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, зокрема, пом"якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин в судовому засіданні не встановлено.

До вчинення кримінального правопорушення обвинувачений позитивно характеризувався по місцю проживання, одружений- на утримані та вихованні має троє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває /а.п.34-39/.

За таких обставин, беручи до уваги характеристику обвинуваченого та інші обставини справи, суд вважає, що до нього необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді штрафу, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений, якого підтримав і його захисник, подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р., за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Злочин, у вчинені якого визнається винним ОСОБА_6 , не є тяжким, тобто згідно з ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» на нього поширюється дія вказаного закону.

Обвинувачений ОСОБА_6 має трьох неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2002р., син ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2006р. та донька ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.07.2014р. та не позбавлений батьківських прав.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Питання про речові докази по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України; майно, на яке накладено арешт відсутнє, процесуальних витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850,00 грн.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного та додаткового покарання за цим вироком на підставі п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р.

Визнанні постановою слідчого від 16.11.2017р. речові докази по справі- DVD-R /А.П.50 ЗАЛИШИТИ В МАТЕРІАЛАХ СПРАВИ.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок сторонами кримінального провадження відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1