Справа № 273/774/17
Провадження № 1-кп/273/142/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.04.2017 року за №0000123, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого 02.12.2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2-ох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України призначено іспитовий термін 1 рік 6 місяців,
- у вчиненні злочину передбаченого, частиною 1 статті 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03.04.2017 року близько 16-ї години 00 хвилин в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 виник побутовий конфлікт, що супроводжувався нецензурною лексикою із обох сторін.
Після цього вказаний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переріс у бійку, внаслідок якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, що виник на ґрунті неприязних відносин з приводу конфлікту, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови ОСОБА_5 , після якого остання вибігла із будинку господарства.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з розривом у часі, а саме 04.04.2017 близько 04-ї години. ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою побачивши ОСОБА_5 , яка прийшла до двору свого господарства, схопив останню за одяг та затягнув до житлового будинку, де схопивши її обома руками кинув на диван, що розташований з ліва від входу, на якому перебуваючи з правої сторони від потерпілої почав душити правою рукою її шию. Після цього, без розриву в часі, ОСОБА_4 наніс близько 12-ти ударів правою рукою в різні частини тіла ОСОБА_5 , а саме праве вухо, ліве вухо, права лобно-вискова ділянка, ліве плече, ліва гомілка, стегна.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синців в лівій висково - скуловій ділянці, правій лобно-висковій ділянці, на спинці носа з ліва, на лівій вушній раковині, на лівій боковій поверхні шиї, на лобі з ліва, на лобі з права, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній частині, в середній частині, на передній поверхні правого плеча, у верхній частині, в нижній частині, на передній поверхні лівого стегна нижній частині, садна на передній поверхні лівої гомілки в середній та нижній частині, що належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав та показав, що 03.04.2017 року прийшов до будинку ОСОБА_5 та зайшовши до літньої кухні, побачив, що там безлад. Зайшовши до будинку, побачив що ОСОБА_5 була у стані алкогольного сп`яніння. Почалася сварка. Вказує, що наніс потерпілій декілька ударів в область голови і тіла. Щиро розкаюється у вчиненому.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.
Суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є рецедив злочинів.

Суд також враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий та дуже високий. Застосування соціально-виховних заходів , що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Враховуючи вищевикладене, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення злочину у виді громадських робіт, враховуючи, що обвинувачений не працює.
Враховуючи, що злочин, вчинений ОСОБА_4 належить до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений має двох дітей, яким не виповнилося 18 років, та він не позбавлений відносно них батьківських прав, суд, зважаючи на згоду обвинуваченого та приписи Закону України « Про амністію у 2016 році» та ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Обвинувачений ОСОБА_4 є суб`єктом вказаного Закону, оскільки вчинив умисний злочин невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», обставин, що перешкоджають застосуванню до обвинуваченого вказаного Закону, визначених ст. 9 Закону «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.
На підставі статей 71,72 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 02.12.2016 року 2 (два) роки 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1