Справа № 152/907/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
законного представника
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000105, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2017 року,
?за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, громадянина України, українця, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше судимого

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , в кінці серпня 2016 року біля 23 години 30 хвилин, перебуваючи в кафе-барі «Тайм», що розташований в м. Шаргород по вулиці Героїв Майдану, отримав телефон марки «KENEKSI ALFA» від ОСОБА_8 , який попросив ОСОБА_4 увімкнути із його телефону музику за допомогою AUX кабелю через музичний центр. Однак, отримавши телефон, з`єднавши за допомогою AUX кабелю телефон та музичний центр та увімкнувши із нього музику, в подальшому ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, з метою заволодіння чужим майном для задоволення власних потреб, не маючи наміру повернути власнику ОСОБА_8 мобільний телефон «KENEKSI ALFA», в якому перебував стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» та карта пам`яті «Micro SD 16 Гб». На прохання ОСОБА_8 повернути мобільний телефон, вказав, що його телефон викрадено із барної стійки та телефону у нього не має.

В подальшому, в вересні 2016 року ОСОБА_4 , отримавши змогу розпорядитися мобільним телефоном, яким він заволодів шляхом зловживання довірою, продав мобільний телефон, ОСОБА_9 за кошти, у сумі 550 грн.

Окрім того, 16 квітня 2017 року біля 13 години, ОСОБА_4 перебуваючи в м. Шаргород, біля пам`ятника загиблим воїнам, що розташований по вул. Героїв Майдану, зустрів ОСОБА_10 , у якого побачив у руках мобільний телефон марки «KENEKSI ALFA», який він у вересні 2016 року продав його братові ОСОБА_9 , та попросив подивитися на даний телефон. Після цього ОСОБА_10 надав мобільний телефон, марки «KENEKSI ALFA» ОСОБА_4 , який в свою чергу маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, вказав ОСОБА_10 , що даний телефон було викрадено із приміщення кафе-бару «Тайм» та він забирає даний телефон для того, щоб повернути власнику. Таким чином ОСОБА_4 отримав змогу розпорядитися даним мобільним телефоном, та залишив його у себе.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину. Зокрема, пояснив, що в в кінці серпня 2016 року біля 23 години 30 хвилин, перебуваючи в кафе-барі «Тайм», що розташований в м. Шаргород по вулиці Героїв Майдану, отримав телефон марки «KENEKSI ALFA» від ОСОБА_8 , який попросив увімкнути із його телефону музику за допомогою AUX кабелю через музичний центр. Однак, отримавши телефон, з`єднавши за допомогою AUX кабелю телефон та музичний центр та увімкнувши із нього музику, в подальшому шляхом зловживання довірою, з метою заволодіння чужим майном для задоволення власних потреб, не маючи наміру повернути власнику ОСОБА_8 мобільний телефон «KENEKSI ALFA», в якому перебував стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» та карта пам`яті «MicroSD 16 Гб». На прохання ОСОБА_8 повернути мобільний телефон, вказав, що його телефон викрадено із барної стійки та телефону у нього не має.

В подальшому, в вересні 2016 року, отримавши змогу розпорядитися мобільним телефоном, яким він заволодів шляхом зловживання довірою, продав мобільний телефон, ОСОБА_9 за кошти, у сумі 550 грн.

Окрім того, 16 квітня 2017 року біля 13 години, перебуваючи в м. Шаргород, біля пам`ятника загиблим воїнам, що розташований по вул. Героїв Майдану, зустрів ОСОБА_10 , у якого побачив у руках мобільний телефон марки «KENEKSI ALFA», який він у вересні 2016 року продав його братові ОСОБА_9 , та попросив подивитися на даний телефон. Після цього ОСОБА_10 надав мобільний телефон, марки «KENEKSI ALFA», маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, вказав ОСОБА_10 , що даний телефон було викрадено із приміщення кафе-бару «Тайм» та він забирає даний телефон для того, щоб повернути власнику. Таким чином отримав змогу розпорядитися даним мобільним телефоном, та залишив його у себе.

Ураховуючи те, що обвинувачений, його захисник, потерпілі, законний представник потерпілого та прокурор у судовому засіданні, не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив шахрайство, вчинене повторно, а тому вірно кваліфікує його дії за ч. 1, 2 ст. 190 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимим.
Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 є щире каяття, обставин обтяжуючих його покарання не встановлено.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора, висловлену у дебатах та думку потерпілих, висновку висловленому органом пробації в досудовій доповіді, який зазначив, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ст. 190 КК України.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений звернувся до суду з заявою про застосування до нього положень Закону України «Про амністію».
З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, заслухавши думки прокурора, законного представника потерпілого, потерпілого обвинуваченого та його захисника суд знаходить підстави для застосування акту амністії згідно Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до вимог пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07 вересня 2017 року) і на зазначений день є батьком неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо яких не позбавлений батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Клопотання про застосування положень про амністію ініціював сам обвинувачений під час судового засідання, наполягав на його задоволенні. Враховуючи вимоги, які викладені в ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», суд зобов`язаний з`ясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання. Надання ж згоди на за застосування положень законодавства про амністію з боку потерпілих не є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком неповнолітньої дитини віком до 18 років, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про звільнення від відбування покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
Судом роз`яснюється обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що в подальшому протягом десяти років до нього не може бути застосовано амністію.
Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

В справі наявні процесуальні витрати в сумі 198 гривень.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу розміром тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - штраф розміром шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розміром дев`яносто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Процесуальні витрати в сумі 198 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2654/17-21 від 12 травня 2017 року стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, р/р 9135 в Державну казначейську службу України м. Київ, код банку 820172).

Речовий доказ мобільний телефон марки «Keneksi» моделі «Alfa» - залишити у власносника ОСОБА_8 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1