Справа № 635/6212/17
Провадження № 1-в/635/884/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29 вересня 2003 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 186 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 13 травня 2005 року умовно-достроково;
- 19 вересня 2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 07 червня 2007 року за відбуттям строку покарання;
- 02 листопада 2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого 30 серпня 2011 року за відбуттям строку покарання;
- 12 лютого 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -
ОСОБА_4 засуджений 12 лютого 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.187 КК України до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2012 року по 09 липня 2013 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку 18 січня 2012 року, кінець строку 28 липня 2018 року.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково відповідно до вимог ст. 81 КК України.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_4 .
Представник установи виконання покарань та засуджений надали до суду заяви про розгляд клопотання засудженого за їх відсутністю.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2012 року. З 23 січня 2012 року тримався в Харківській установі виконання покарань (№27) УДПтСУ в Харківській області, де характеризувався з негативного боку, допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності чотири рази, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 08 листопада 2013 року відбуває строк покарання в Темнівській виправній колонії (№100).
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 , складеної 10 листопада 2017 року начальником відділу СПС Темнівської виправної колонії (№100) капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в Темнівській виправній колонії (№ 100) характеризується з позитивного боку, до дисциплінарної відповідальності притягувався чотири рази, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочувався адміністрацією установи три рази. 08 вересня 2016 року за виявлений високий ступінь педагогічної занедбаності та потяг до протиправної поведінки, був переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці посиленого контролю установи, де за допущені порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, у зв`язку зі змінами внесеними Законом України від 06.09.2016 № 1488-VIII «Про внесення змін до кримінально виконавчого кодексу України щодо гуманізації порядку і умов виконання покарань» 19 листопада 2016 року ОСОБА_4 був переведений до подальшого відбування покарання до дільниці ресоціалізації. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи проявляє тактовність; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт»; підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною шляхом телефонних розмов, побачень; стосунки з дружиною доброзичливі.
З матеріалів справи на засудженого вбачається, що питання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України відносно ОСОБА_4 вже розглядалось Харківським районним судом Харківської області, 03 жовтня 2016 року останньому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела свого виправлення.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався чотири рази, разом з тим за порушення режиму тримання мав дев`ять стягнень, які у встановленому порядку погашені .
Згідно довідки про заробітну плату, видану бухгалтером державної установи «Темнівська виправна колонія №100» ОСОБА_6 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з липня 2014 року по лютий 2017 року був працевлаштований та отримував заробітну плату, що також підтверджується довідкою про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 до промислової зони установи, наданої заступником начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 .
Згідно довідки бухгалтера державної установи «Темнівська виправна колонія №100» ОСОБА_8 , в бухгалтерії установи виконання покарань знаходився виконавчий лист про стягнення шкоди з засудженого ОСОБА_4 , відповідно до якого із заробітної плати засудженого здійснювались утримання в рахунок відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Станом на 16 травня 2016 року шкода відшкодована.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує поведінку засудженого та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а також те, що за період часу, який пройшов з дня відмови засудженому в умовно-достроковому звільненні, а саме з 03 жовтня 2016 року по день розгляду справи, матеріали справи на засудженого не містять будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Застосування до засудженого в зазначений період часу, а саме 18 липня 2017 року, лише одного заохочення у вигляді подяки та сам факт працевлаштування засудженого без наявності будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про сумлінне ставлення до праці, не є достатніми даними, які б давали безсумнівні підстави суду вважати про становлення засудженого на шлях виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо становлення засудженого на шлях виправлення.
За таких обставин, враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, до нього вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2013 року та вважає клопотання ОСОБА_4 передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя