У Х В А Л А
19 жовтня 2017 року

слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

детектива Національного бюро ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту, накладеного на майно у кримінальному провадженні за №000166 від 09 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане ним в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту, накладеного на об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель та споруд в районі причалу АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7).

Своє клопотання адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в межах кримінального провадження № 000166 від 09 березня 2017 року був накладений арешт на зазначений об`єкт нерухомості, який належить ОСОБА_7 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, що йому загрожує.

Адвокат посилається на те, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 , який проживає у Князівстві Монако, не було вручено повідомлення про підозру в порядку, передбаченому КПК України, а тому посилання слідчого судді в ухвалі від 11.08.2017 про накладення арешту про таке вручення є помилковим. Заявник стверджує, що при розгляді клопотання стороною обвинувачення не надано доказів вручення йому такої підозри в процесуальний спосіб.

Самий лише факт складення повідомлення про підозру, без належного її вручення, на думку Заявника, не свідчить про те, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, оскільки єдиними підтвердженням належного вручення повідомлення про підозру особі, яка постійно проживає за кордоном, може бути лише матеріали виконаного міжнародного правового запиту, надісланого за місцем його проживання.

Заявник стверджує, що 07 лютого 2017 року НАБ України в межах кримінального провадження № 0000215 від 23 грудня 2014 року було надіслано до Генеральної прокуратури Князівства Монако запит про надання правової допомоги в частині вручення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та направлення підтвердження про таке вручення до НАБ України. Проте НАБ України так і не отримало відповіді про вручення або причини невручення повідомлення про підозру.

Відсутність у ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні виключає можливість накладення арешту на його майно для забезпечення можливої конфіскації.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначили, що уповноваженим державним органом ОСОБА_9 призупинено виконання запиту НАБ України про міжнародну правову допомогу в проведенні процесуальних дій до отримання підтвердження повноважень НАБ України на звернення з таким запитом, що підтверджується наданими ним письмовими доказами.

Детектив НАБ України проти задоволення клопотання заперечував, наполягаючи на тому, що арешт на майно ОСОБА_6 накладений правомірно. Пояснив, що стосовно ОСОБА_6 , який є громадянином Угорщини та проживає в ОСОБА_10 , складено повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0000215 від 23 грудня 2014 року. З метою вручення ОСОБА_7 зазначеного повідомлення про підозру НАБ України був направлений запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако. І хоч на день накладення арешту на майно та на день розгляду клопотання про скасування арешту майна відповідь від Компетентних органів князівства ОСОБА_11 не надходила, статус підозрюваного ОСОБА_6 отримав, оскільки вжиті всі передбачені законом заходи щодо вручення повідомлення про підозру.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року накладено арешт на належний ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» комплекс будівель та споруд в районі причалу №17 загальною площею 51494,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7), у вигляді позбавлення права на його відчуження.

Як на підставу для накладення арешту на рахунки детектив НАБ України посилався на те, що за п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ТОВ «ТІС_МІНДОБРИВА», підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання ОСОБА_6 , який є власником зазначеного товариства.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації як виду покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У ч. 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частина 3 ст. 111 КПК України визначає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У частині 7 цієї статті передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

З матеріалів справи вбачається та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що місцезнаходження ОСОБА_6 відомо та він проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру НАБ України був направлений запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако.

На день накладення арешту на майно та на день розгляду клопотання про скасування арешту майна від Компетентних органів князівства Монако будь-яка відповідь про вручення повідомлення про підозру чи про неможливість її вручення не надходила.

З наведеного вбачається, що в такому випадку ОСОБА_6 у порядку передбаченому статтями 276-279 КПК України, не повідомлено про підозру в спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42, . 1 ст. 278 КПК України).

В матеріалах справи міститься відповідь від Управління судових справ Князівства Монако про те, що зазначений уповноважений орган звернувся до НАБ України за додатковою інформацією про юридичну основу повноважень НАБ України на подання звернень про міжнародну правову підтримку з кримінальних питань. У зв`язку з цим виконання міжнародного судового доручення відкладено до отримання запрошеної інформації.

З наведеного вбачається, що запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако з метою вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру перебуває в стадії виконання.

Відтак, ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, а висновок про те, що його майно підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є передчасним.

Керуючись статтями 42, 111, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.08.2017 по справі №760/15195/17 (1-кс/760/11653/17) на об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель та споруд в районі причалу №17 загальною площею 51494,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7), у вигляді позбавлення права на його відчуження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя