Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження: 1-кп/511/101/18
14 березня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка Роздільнянського району Одеської області , українця, громадянина України , освіта н/середня , працює за наймом , неодружений , зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , утриманців не має , раніше не судимий
ВСТАНОВИВ:
08.01.2018 року біля 19 години вечора ОСОБА_7 разом з чоловіком на ім..я ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , вживали спиртні напої. Вході вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 та чоловік на ім..я ОСОБА_8 побачили на столі мобільний телефон марки « ASTRO « чорного кольору . Забажали заволодіти вказаним телефоном. ОСОБА_7 разом з чоловіком ОСОБА_8 з корисливих мотивів за попередньою змовою про вчинення злочину , шляхом погроз застосування насильства відкрито заволоділи вказаним телефоном , завдавши збитків на суму 600 грн. . Вказаним телефоном розпорядилися на свій розсуд , покинувши помешкання потерпілої.
08.01.2018 року біля 20 години вечора ОСОБА_7 разом з чоловіком на ім..я ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження , вирішили повернутися в будинок АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , для продовження вживання спиртних напоїв. . ОСОБА_4 не дозволила пройти в будинок , між ними виникла сварка. В результаті сварки ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприятельських відносин навмисно наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів руками по обличчю ОСОБА_4 , спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді численних синців у ділянках обличчя та лівої руки бокової поверхні шиї , які згідно висновку СМЄ № 11 від 10.01.2018 року кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК та ч.2 ст.186 КК України, кваліфіковане , як відкрите заволодіння чужим майном , скоєне/ вчинене/ за попередньою змовою групою осіб та , як навмисне легке ушкодження
Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив , що дійсно 08.01.2018 року біля 19 години вечора він разом з чоловіком на ім..я ОСОБА_8 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , вживали спиртні напої. Вході вживання спиртних напоїв у нього , ОСОБА_6 та чоловіка на ім..я ОСОБА_8 , які побачили на столі мобільний телефон марки « ASTRO « чорного кольору . з корисливих мотивів за попередньою змовою , шляхом погроз застосування насильства відкрито заволоділи вказаним телефоном , завдавши збитків на суму 600 грн. . Вказаним телефоном розпорядилися на свій розсуд. Покинули помешкання потерпілої.
08.01.2018 року біля 20 години вечора він разом з чоловіком на ім..я ОСОБА_8 , вирішили повернутися в будинок АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , для продовження вживання спиртних напоїв. ОСОБА_4 власниця будинку не дозволила пройти в будинок , між ними виникла сварка. В результаті сварки він на грунті раптово виниклих неприятельських відносин навмисно наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів руками по обличчю ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила пояснення обвинуваченого і пояснила , що саме так і було. Погрожували їй обидва і обвинувачений ОСОБА_6 і чоловік на ім..я ОСОБА_8 . Телефон їй було повернуто. В суді матеріальних претензій не заявляє. Міру покарання вирішити на розсуд суду , цивільного позову не заявляє.
Враховуючи дані обставини, за відсутності матеріальних претензій та повного визнання вини обвинуваченим , за погодженням всіх інших учасників судового провадження , суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого , оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначених злочинів та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК та ч.2 ст.186 КК України , як відкрите заволодіння чужим майном , скоєне за попередньою змовою групою осіб та , як навмисне легке ушкодження
Визначаючи покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
При призначенні покарання обвинуваченому , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. .
Відповідно до ст..66 КК України суд визнає обставини , які пом.якшують покарання , а саме визнання повністю своєї вини, щире каяття, відсутність матеріальних претензій. Відповідно до ст. 67КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом встановлено : це вчинення злочину в стані алкогольного сп.яніння.
За місцем проживання характеризується задовільно (а.с.30), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.27,28). Раніше не судимий (а.к.п. 26)Працює по найму , утриманців не має.
За таких обставин, враховуючи всі пом`якшуючі обставини та обтяжуючі вину обвинуваченого обставин, позицію потерпілої , яка просила строго не наказувати обвинуваченого , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства .
Міра покарання повинна відповідати суспільній небезпеці скоєного злочину з урахуванням пом.якшуючих та обтяжуючих обставин .
Судом встановлено, що під час судового розгляду справи, ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.01.2018 року накладений арешт на тимчасово вилучені речі, які мають значення, як докази у кримінальному провадженні .
У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Речові докази по кримінальному провадженню залишити у потерпілої . Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні .
Запобіжний захід до засудженого не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених :
- ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
- ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання , якщо на протязі одного року і трьох місяців іспитового строку не вчинить новий кримінальний злочин.
На підставі п. 1.2. ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 слідуючі обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.Цивільний позов не заявлено
Скасувати накладений арешт на тимчасово вилучені речі, які мають значення, як докази у кримінальному провадженні
Судові витрати відсутні , речові докази після набрання вироком законної сили залишити у потерпілої . Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_6 не обирався.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право негайно отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення..
Суддя: ОСОБА_1