АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/96/18 Справа № 708/450/17 Категорія: ч. 2 ст. 289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000041 від 29.01.2017 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, уродженця с. Антонівка Леовського району Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 09.10.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Як на підставу прийняття такого рішення у підготовчому судовому засіданні суд, посилаючись на норми національного законодавства та практику ЄСПЛ, вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в частині неконкретності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, зокрема відсутності опису обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що не відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 94 КПК України.

Судом звернуто увагу на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 не зазначено обставини, які впливають на кваліфікацію дій останнього, зокрема в чому проявилось застосоване до потерпілого насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, не наведений характер отриманих ушкоджень та медичні визначення, а також дані про форму вини, що вказує на те, що суб`єктивна сторона пред`явленого обвинувачення не розкрита.

Крім того, судом зазначено про те, що в обвинувальному акті не наведено час та місце коли у обвинуваченого виник намір на заволодіння майном потерпілого, що має значення для визначення часу початку та місця вчинення злочину, а також дані про те, у який спосіб та за допомогою яких дій обвинувачений заволодів транспортним засобом.

Наведені недоліки обвинувального акта, на думку судді місцевого суду, унеможливлюють його подальший судовий розгляд в межах пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та призводять до порушення його права на захист.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судового рішення з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що викладені в ухвалі недоліки, які, на переконання суду стали підставою для повернення обвинувального акта прокурору, не відповідають вимогам ст. 291 КПК України і не можуть бути безумовною перешкодою для призначення провадження до судового розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, на підставі наявного обвинувального акта.

Зокрема зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить в собі всі складові, передбачені ст. 291 КПК України, а ступінь детальності щодо формулювання обвинувачення належним чином інформує обвинуваченого про суть висунутого проти нього обвинувачення та знаходиться в залежності від обставин даного провадження. Крім того, на думку прокурора, відомості зазначені в обвинувальному акті є достатніми для повного розуміння ОСОБА_7 суті обвинувачення, що є необхідним для його підготовки до адекватного захисту.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_11 не з`явився хоча належним чином були повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що, при безпосередній участі в судовому засіданні його представника адвоката ОСОБА_9 , не являється перепоною для розгляду по суті апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 в підтримку апеляційних вимог прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України визначений вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті та перелік документів, що додаються до нього. Надання до суду інших відомостей або документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному, у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, він не підписаний слідчим (за винятком випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором, або до нього не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, зокрема наведену в рішенні від 25.07.2000 у справі «Матточча проти Італії», колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні має містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі органу досудового розслідування. Ступінь детальності інформування обвинуваченого, в даному випадку, залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку, відомості надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Дослідивши зміст обвинувального акта у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт без достатніх для цього підстав, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України, зокрема в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, відомості про їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та достатньо повно сформульовано обвинувачення пред`явлене ОСОБА_7 , відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 289 КК України.

Що стосується ступіня детальності формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , на що посилається суд першої інстанції, то колегія суддів виходить з тих міркувань, що зміст формулювання обвинувачення, викладений в обвинувальному акті, належним чином інформує сторону захисту про суть висунутого проти ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та знаходиться в залежності від обставин встановлених органом досудового розслідування. Відомості надані обвинуваченому ОСОБА_7 є достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення та підготовки для адекватного захисту.

З огляду на наведене, апеляційний суд оцінює доводи суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті посилань на механізм застосування ОСОБА_7 насильства щодо потерпілого, характеру отриманих ушкоджень та їх медичні визначення, даних про форму вини, часу та місця виникнення наміру на заволодіння майном та способу заволодіння транспортним засобом, таким, що не являються безпосередніми підставами, передбаченими ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акта прокурору та такими, що не являються безумовною перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, відповідно до ст. 314 КПК України, в межах наявного обвинувального акта.

Колегія суддів вважає, що оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а при винесенні судового рішення були допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тому ухвала Кам`янського районного суду Черкаської області від 09.10.2017 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання .

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000041 від 29.01.2017 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :