233 № 233/389/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 бере участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції з державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 в судове засідання не з`явились, були викликані в судове засідання належним чином в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, по телефону, про причини неявки не повідомили, проте надали до суду заяви про проведення судового засідання без їх участі.
Потерпіла ОСОБА_33 в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення про час та місце розгляду справи.
Прокурор у судовому засіданні надав клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не перестали існувати ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_17 , та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, посилаючись не необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність дружини та неповнолітньої дитини, постійно місця проживання та роботи, а отже вважає, що в нього відсутні підстави переховуватися від суду та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків може такий запобіжний захід як домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив наступне.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2018 року продовжено дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят) днів, по 29 квітня 2018 року включно.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На даний час судове провадження відносно ОСОБА_5 не завершено, а строк його тримання під вартою закінчується 29 квітня 2018 року.
Враховуючи те, що судовий розгляд неможливо провести до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 29 квітня 2018 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , не даючи оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в яких обвинувачується, у разі, якщо суд прийде до висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину та ряду злочинів середнього ступеня тяжкості, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, а також ризику того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_17 , допит якого з приводу обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в судовому засіданні ще не проведено, а також враховуючи ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно з обвинувальними актами ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 24 корисливих злочинів проти власності, вчинених в короткий проміжок часу, суд дійшов до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню та обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам. Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 не спростовують наявність вищенаведених ризиків, оскільки на даний час він є розлученим, не працевлаштований відповідно до чинного трудового законодавства, та хоча має зареєстроване місце проживання разом з батьками, фактично збирається проживати за іншою адресою.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-199, 392 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, на строк 60 (шістдесят) днів, по 25 червня 2018 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)»
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком на два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору негайно після її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Суддя