печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року Слідчий судя Печерськогорайонного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на авіаційні двигуни Д-30КП-2 з заводськими номерами: 2017, 2050, 2090, 2031, 2041, 2041, 2027. В обґрунтування клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 внесеному до ЄРДР18.10.2017за фактом розтрати службовими особами ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» майна державного підприємства шляхом зловживання службовим становищем, державної зради, тобто кримінальних правопорушень, передбаченихч.5 ст.191, ч. 1 ст. 111 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що в період червня-серпня 2017 року державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» на відкритому аукціоні Міжрегіональної універсальної товарно-сировинної біржі «Епсілон» розміщено для продажу по процедурі відкритих публічних торгів 137 авіаційних двигуни Д-30КП-2 за заниженими цінами. В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 внесеному до ЄРДР18.10.2017за фактом розтрати службовими особами ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» майна державного підприємства шляхом зловживання службовим становищем, державної зради, тобто кримінальних правопорушень, передбаченихч.5 ст.191, ч. 1 ст. 111 КК України. Слідчий в своєму клопотанні просить накласти арешт на авіаційні двигуни Д-30КП-2 з заводськими номерами: 2017, 2050, 2090, 2031, 2041, 2041, 2027. Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до положень ч.2 ст. 171 КПК України уклопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не вказано власника майна що належить арештувати, відсутні документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1