Справа № 145/1674/17
Провадження №1-кп/145/183/2017
ВИРОК
Іменем України
"15" грудня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000177 від 14.08.2017 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, неодруженим, непрацюючим, раніше неодноразово судимим, востаннє 04.11.2016 р. Тиврівським районним судом за ст. 128, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.11.2016 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 128, 122 ч. 1 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки із відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Вирок набув законної сили 06.12.2016.

Засуджений ОСОБА_4 22.12.2016 з`явився до Тиврівського РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, де йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, а також він був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що в цей же день він надав відповідну підписку. Крім того ОСОБА_4 був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме перший понеділок кожного місяця.

Для забезпечення виконання покарання, до ТОВ «Транс-Гнівань», де на той час працював ОСОБА_4 на посаді підсобного працівника, що підтвердилось наказом ТОВ «Транс-Гнівань» № 197-к від 07.10.2016, Тиврівським РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направлено повідомлення про здійснення відрахування 20 % заробітку ОСОБА_4 в дохід держави.

Згідно наказу ТОВ «Транс-Гнівань» № 23 від 26.12.2016 прийнято рішення щомісячно на протязі 2 років утримувати 20 % із заробітної плати ОСОБА_4 в прибуток держави.

Після чого, 02.02.2017 на адресу Тиврівського РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло повідомлення від ТОВ «Транс-Гнівань» про те, що ОСОБА_4 не з`являється на робочому місці з 24.01.2017 без поважних на те причин, крім того 23.01.2017 на робоче місце з`явився у нетверезому стані.

На підставі чого, 06.02.2017 засудженому ОСОБА_4 за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді виправних робіт було винесено застереження у виді письмового попередження, з чим останній ознайомився.

28.02.2017 на адресу Тиврівського РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло повідомлення від ТОВ «Транс-Гнівань» про те, що ОСОБА_4 відповідно до наказу № 27-к від 17.02.2017, на підставі п. 4 ст. 36 КЗпП України звільнений через відсутність на роботі без поважних причин з 24.01.2017 по 16.02.2017.

02.03.2017 р. ОСОБА_4 працевлаштувався на ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» на посаду учня грохотувальника ДСЦ № 2, що підтвердилось наказом ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» № 17-к від 01.03.2017 р.

У зв`язку із чим, Тиврівським РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 15.03.2017 р. направлено повідомлення до ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» про необхідність відрахування 20 % заробітку ОСОБА_4 в дохід держави, за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.11.2016 р. від 04.11.2016 р.

Згідно наказу ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» № 13 від 28.03.2017 р. прийнято рішення щомісячно утримувати з ОСОБА_4 на протязі 2 років 20 % із заробітної плати в прибуток держави.

Працюючи на ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» засуджений ОСОБА_4 і надалі порушував порядок та умови відбуття покарання у виді виправних робіт, не з`являвся на робочому місці без поважних на те причин, про що 15.05.2017 Тиврівським РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції отримано повідомлення з ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр».

На підставі чого, 18.05.2017 р. засудженому ОСОБА_4 за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді виправних робіт було винесено повторне застереження у виді письмового попередження, з чим останній ознайомився.

В подальшому, 22.05.2017 на адресу Тиврівського РВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надійшло повідомлення від ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» про те, що ОСОБА_4 відповідно до наказу № 43-к від 03.05.2017, на підставі п. 4 ст. 36 КЗпП України звільнений, через відсутність на роботі без поважних причин.

Надалі, з метою забезпечення подальшого відбування покарання у виді виправних робіт засудженим ОСОБА_4 , останньому двічі видавалися направлення до Тиврівського районного центру зайнятості з метою працевлаштування, зокрема 06.06.2017 та 14.07.2017, які він отримав під особисту розписку, однак проігнорував їх.

Незважаючи на неодноразові попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 без поважних причин, починаючи з 24.01.2017 умисно ухиляється від відбування покарання у виді виправних робіт, тим самим неодноразово порушив вимоги ч. 6 ст. 46 КВК України, а саме: систематичне невиконання встановлених обов`язків; порушення порядку та умов відбуття покарання; допущення більше двох разів протягом місяця прогулів, а також поява на роботі в нетверезому стані.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що з 10.10.2016 р., працюючи в ТОВ "Транс-Гнівань", під час роботи травмував плече. Був засудженийза ст. 128 та 122 КК України до покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку. Тиждень був на лікарняному, потім він був ще хворий, але лікарняний йому не продовжили і він перестав виходити на роботу. 23.01.2017 р. випив на роботі і був затриманий директором. Він на нього образився і перестав ходити на роботу, 17.02.2017 р. його звільнили. Через 2-3 місяці перестало боліти плече і він пішов працювати в ТОВ "Гніванський кар`єр", де працював з 02.03.2017 р. до 28.04.2017 р., там прогуляв 2 дні, так як болів зуб, за це його звільнили з роботи за ст.40 КЗпП. З 24.07.2017 р. до 06.10.2017 р. знову працював в ТОВ "Транс Гнівань". Там прогулював роботу без поважних причин, за що знову був звільнений, 2 рази в службі пробації йому давали направлення в центр зайнятості, але на облік він не став.

У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, суд, врахувавши думку учасників судового провадження, вважає, за не доцільне досліджувати докази щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються і вважає за можливе обмежити дослідження доказів у справі допитом обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих даних.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд встановив, чи правильно зрозумів підсудний зазначені обставини, добровільність його позиції та роз`яснив підсудному, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України: ухилення від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 12.12.2017 р., складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення особи без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.11.2016 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 128, 122 ч. 1 КК України ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки із відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Відповідно до довідок ТОВ "Транс-Гнівань" № 2241 від 07.08.2017 р., 10/24-3045 від 22.12.2016 р., за період з 01.12.2016.р. по 31.12.2016 р. ОСОБА_4 відпрацював 21 день, згідно довідки № 10/24-3045, від 22.12.2016 р., за період з 01.01.2017 р. по 31 01.2017 р. ОСОБА_4 відпрацював 14 днів, згідно довідки № 2241 від 07.08.2017 р. ОСОБА_4 за період з 01.08.2017 року по 31.08 2017 року відпрацював 14 днів, в ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» відпрацював 37 днів. З 535 днів виправних робіт ОСОБА_4 відпрацював 86 днів.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства і застосовує до нього покарання у виді обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднує обвинуваченому ОСОБА_4 невідбуте покарання призначене вироком Тиврівського районного суду від 04.11.2016 р.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:одному дню обмеження волі відповідають три дні виправних робіт.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді обиеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання призначене вироком Тиврівського районного суду від 04.11.2016 р. і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 1 місяць.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6