УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
16.11.2017 адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту нерухомого майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2017 у справі №760/10315/17 (провадження №1-кс/760/9473/17), мотивуючі свої вимоги наступним.

19.06.2017 в рамках кримінального провадження №0003712 від 28.11.2016 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 в ресторані «Три вилки» розташованому за адресою: м. Київ, вул.. Володимирська, 76 було проведено обшук. В ході цього обшуку було затримано ОСОБА_6 , в якого вилучили грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, які начебто є предметом неправомірної вигоди.

В подальшому постановою детектива НАБУ від 19.06.2017 дані грошові кошти були визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0003712 від 28.11.2016, а ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2017 на них було накладено арешт.

Оскільки згідно врученого ОСОБА_5 повідомлення про підозру дані грошові кошти вказані як докази нібито причетності останнього до інкримінованих злочинів, часові рамки проведених співробітниками НАБУ процесуальних дій, в тому числі, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення з відповідними клопотаннями до слідчих суддів, подальше відкликання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та зняття цієї підозри Генеральною прокуратурою України, дають підстави адвокату стверджувати про фактичне провокування на вчинення ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення, а всі докази наявні в кримінальному провадженні недопустимими. В зв`язку з чим на підставі заяви ОСОБА_5 Генеральною прокуратурою України були внесені відомості до ЄРДР щодо вчинення співробітниками НАБУ та іншими причетними до цього особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Крім того, отримуючи у слідчого судді дозвіл на обшук та в подальшому проводячи обшук з затриманням ОСОБА_6 , за переконанням адвоката, детективам НАБУ була заздалегідь відома інформація не тільки щодо кількості грошових коштів, які є неправомірною вигодою, але і їх ідентифікуючі ознаки, а також чітко були обізнані щодо особи в якої дані кошти перебували.

Заявник наполягав, що і під час винесення ухвали слідчим суддею про накладення арешту, і під час звернення детектива з таким клопотанням було допущено ряд процесуальних порушень, які на його думку, дають підставу для скасування цієї ухвали.

В зв`язку з чим, просив скасувати накладений арешт.

В судове засідання ані адвокат, ані особа в інтересах якої він звернувся не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Неявка особи, яка звертається до суду з клопотанням про скасування арешту не перешкоджає розгляду даної справи.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, оскільки будь-якого відношення до грошових коштів на які було накладено арешт ОСОБА_5 , як власник або володілець не має, тому правові підстави за для його задоволення відсутні. Крім того, посилався на відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, оскільки арешт накладено обгрунтовано та відповідно необхідність такого арешту не відпала.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовий розглядом встановлено, що Національне антикорупційне бюро України здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0003712 від 28.11.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.368, ч.3 ст.28, ч.3 ст.369-2, ч.2 ст.269-2, ч.2 ст.240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 було надано дозвіл на проведення обшуку в ресторані «Три вилки» розташованому за адресою: м. Київ, вул.. Володимирська, 76 з метою відшукання та вилучення готівкових грошових коштів, які є предметом неправомірної вигоди купюрами номіналом 100 доларів США.

Згідно з протоколом обшуку від 19-20 червня 2017 року складеним старшим детективом НАБУ ОСОБА_7 , в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 в ресторані «Три вилки» розташованому за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 76, в затриманого за пособництво ОСОБА_6 під час особистого обшуку були виявлені грошові кошти купюрами по 100 доларів США в кількості 20 пачок.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2017 було накладено арешт на майно, яке вилучено 19.06.2017 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, які є предметом неправомірної вигоди купюрами номіналом 100 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді клопотання про арешту на майно, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про скасування арешту майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Виходячи з аналізу положень Глави 17 КПК України власник чи інший володілець майна, на яке було накладено арешт, після підтвердження ним права на це майно, може звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді або суду про скасування такого арешту.

З матеріалів справи встановлено, що постановою детектива від 19.06.2017 грошові кошти в сумі 200 000,00 дол. США, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003712 від 28.11.2016.

Метою арешту вказаного майна, як вбачається з ухвали слідчого судді від 29.06.2017 є забезпечення збереження речових доказів.

Необхідність арешту вказаного вище майна обґрунтовується запобіганням можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на грошові кошти, які визнані речовими доказами у рамках кримінального провадження № 0003712 від 28.11.2016 узгоджується з вимогами ст.98 , п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів в обгрунтування заявленого клопотання про те, що накладення арешту було здійснено необгрунтовано чи відповідно відпала підстава в такому арешті, заявником не надано.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту є необгрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.98, 170, 171, 173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1