У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2017 року м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005648 від 20.09.2017 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ст.ст.91 та 92 КПК України покладають на слідчого, прокурора обов`язок доказування.

Разом з тим, вимоги зазначених вище правових норм органом досудового слідства під час досудового слідства по вказаному кримінальному провадженні дотримано не було.

Так, вказане кримінальне провадження було розпочато за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вказана заява ОСОБА_3 до матеріалів кримінального провадження не додана.

Не маючи заяви про кримінальне провадження, слідчий не виконав жодної слідчої дії.

Натомість, в оскаржуваній постанові слідчий посилається на протоколи слідчих дій, отримані під час досудового слідства у іншому кримінальному провадженні, як на відповідні докази.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, в порушення вказаних вище правових норм слідчий приєднав до матеріалів кримінального провадження ксерокопії документів, які були отримані у іншому кримінальному провадженні (а.с.13-36).

Але відомостей про те, яким чином слідчий отримав ці докази з точки зору повноважень слідчого по збиранню доказів, передбачених ст.93 КПК України та спеціальних норм КПК України, які регламентують проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, матеріали провадження не містять.

Отримавши таким чином вказані докази не у порядку, встановленому КПК України, слідчий безпідставно послався на ці неналежні доказі у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0005648 від 20.09.2017 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя

06.12.2017