Дата документу 08.02.2018
Справа № 334/7313/17
Провадження № 1-кп/334/283/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.07.2010р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до 200 годин громадських робіт;
- 18.07.2011р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.122, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.71, ст.72 КК України визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки та 25 днів. 12.09.2011 на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70 КК України визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки та 25 днів. 22.03.2013 звільнений по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22 жовтня 2017 року, приблизно об 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету нападу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №3 по вул. Руставі в м. Запоріжжі, підійшовши до ОСОБА_6 , який в цей час тримав у руках мобільний телефон «Lenovo А526» у корпусі темно-синього кольору, вартістю 1600 гривень, з метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_5 наніс один удар головою в область носа ОСОБА_6 , внаслідок чого згідно висновку експерта заподіяв наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу з набряком м`яких тканин і синців, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, після чого з лівої руки потерпілого вирвав мобільний телефон «Lenovo А526» у корпусі темно-синього кольору, вартістю 1600 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_5 втік з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.

Крім того, 26 липня 2017 року, приблизно об 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Зестафонській в м. Запоріжжі, підбіг до ОСОБА_7 , знаходячись за його спиною ОСОБА_5 шляхом ривка зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок вартістю 750 гривень, з кулоном виготовленим із срібла вартістю 650 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1400 гривень. Після чого ОСОБА_5 втік з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив про обставини, які мали місце 26 липня 2017 року біля магазину «АТБ» по вул. Зестафонській в м. Запоріжжі, коли він зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_7 срібний ланцюжок, та про обставини скоєного ним кримінального правопорушення, що сталося 22 жовтня 2017 року біля будинку №3 по вул. Руставі в м. Запоріжжі, коли він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до ОСОБА_6 , який тримав у руках мобільний телефон «Lenovo», і з метою заволодіння його мобільним телефоном наніс один удар головою в область носа ОСОБА_6 , з руки потерпілого вирвав мобільний телефон і залишив місце скоєння злочину. Телефоном розпорядився на власний розсуд. Свою вину визнає у повному обсязі, потерпілому ОСОБА_6 в ході судового розгляду відшкодував спричинену шкоду, повернувши телефон. Потерпілому ОСОБА_7 шкода була відшкодована частково шляхом повернення частини викраденого майна. Після повернення потерпілого до м. Запоріжжя ним також буде відшкодована вартість срібного ланцюжка. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.
Вина ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які пояснили про обставини скоєних ОСОБА_5 відносно них злочинів, показання яких відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. У судовому засіданні та у своїх письмових заявах потерпілі підтвердили, що не мають претензій матеріального характеру до обвинуваченого, вважають, що він щиро розкаявся, вибачили його та просили суворо не карати.
Крім показань обвинуваченого і потерпілих, вина ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що був свідком того, як ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 22 жовтня 2017 року біля будинку №3 по вул. Руставі в м. Запоріжжі, підійшов до ОСОБА_6 і раптово вдарив його головою в область носа, вихватив телефон і залишив місце злочину.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих злочинів повністю доведена.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатричній лікарні, у наркологічному диспансері не перебуває, добровільно відшкодував спричинені збитки.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування збитків.
Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України. З урахуванням встановлених судом обставин справи та даних про особу обвинуваченого суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
Разом з тим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного визнання вини та щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, а також думку потерпілих осіб, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, що на думку суду буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільні позови в порядку ст. 128 КПК України у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання:
за ч.1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Речові докази: розкладний ніж з резиновою рукояткою, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити; кулон з металу білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити йому за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1