АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу Бабушкінскього районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002484,-

встановила:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 22 листопада 2017 року обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що в ньому неповно та неправильно сформульовано обвинувачення, оскільки не відповідає правовій кваліфікації злочину.

Так, в фактичних обставинах кримінального правопорушення та при формулюванні обвинувачення слідчим та прокурором не зазначена кваліфікуюча ознака «повторність». Між тим, при правовій кваліфікації дій обвинуваченого орган слідства прийшов до висновку про наявність зазначеної ознаки та його дії кваліфіковані за частиною статті КК України, саме як злочин вчинений повторно, що порушує право на захист обвинуваченого.

Прокурор не згоден з даним рішенням. В апеляційній скарзі просить його скасувати як незаконну та необґрунтовану. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно обвинувального акта, у викладених фактичних обставинах вказано, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив умисний корисливий злочин проти власності. Тобто, видно, що останній вчинив новий злочин повторно.

Обвинувачений та представник потерпілого в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися. Про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від представника потерпілого надійшло клопотання з проханням слухати справи без його участі. Дані про поважність неявки обвинуваченого до суду не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просила її задовольнити.

В судових дебатах підтримала свою позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Вказаною нормою законодавець встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору.

Його повернення передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Даною ж нормою передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Як вбачається з обвинувального акта, вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані.

Посилання суду на неповноту та неправильність формулювання обвинувачення про відсутність посилання на вчинення злочину повторно, на переконання колегії суддів, не може вважатися таким недоліком через, який його необхідно повернути прокурору.

Як убачається з обвинувального акта, в ньому дійсно маються певні невідповідності між викладенням фактичних обставин та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого.

Разом з тим, при формулювання обвинувачення, дана кваліфікуюча ознака зазначена.

Вказана невідповідність не може порушити права обвинуваченого на захист та у відповідності вимог процесуального закону не передбачена як підстава для повернення обвинувального акта прокурору.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого та наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак підлягають встановленню лише у ході судового розгляду кримінального провадження по суті, і в разі відсутності їх зазначення в обвинувальному акті, суд першої інстанції проводить судовий розгляд та приймає рішення в обсязі, зазначеному у обвинувальному акті, а в разі наявності розбіжностей в пред`явленому обвинуваченні приймає рішення відповідно до ст. 62 Конституції України.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта не ґрунтується на даних, які в ньому містяться. Тому ухвала підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4