Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-4958ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року стосовно

ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням прокурор звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2018 року її було залишено без руху та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків.
У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга прокурора не містила правового обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості відповідно до положень статей 370, 404, ч. 1 ст. 412, статей, 413, 414, 419 КПК, а також статей 50, 65, 66, 75 КК у їх взаємозв`язку. Також у касаційній скарзі не було посилань на безумовні підстави, передбачених ч. 2 ст. 412 КПК, для скасування цього судового рішення та вказівки на те, у чому конкретно полягає явна несправедливість покарання, призначеного засудженому за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, і чому воно є недостатнім для кари й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів із огляду на його вид чи розмір відповідно до ст. 414 КПК.

У межах встановленого строку прокурором повторно подано до касаційного суду касаційну скаргу аналогічного змісту, таким чином вимог ст. 427 КПК не дотримано і

не усунуто усі недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26 березня 2018 року.
У касаційній скарзі прокурор посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості (ст. 414 КПК), у той же час не оспорює вид і розмір призначеного покарання.
Касаційна скарга прокурора не містить доводів, які би спростовували висновки апеляційного суду про наявність підстав для застосування ст. 75 КК місцевим судом, або об`єктивно свідчили про неправильне застосування цих положень.
Прокурор вказує на безпідставне застосування судами ст. 75 КК, разом з тим,

не зазначає, у чому полягає недотримання норм матеріального права із урахуванням того, що згадані положення стосуються підстави для зміни чи скасування судового рішення, передбаченої ст. 413 КПК, а не ст. 414 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування та наявність зазначених суперечностей перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки прокурор не усунула зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк,

її касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
повернути заступнику прокурора Одеської області ОСОБА_4 її касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року стосовно

ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3