Провадження №1-кп/761/1533/2017
В И Р О К
іменем України
19 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006210 від 26.05.2017 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупське, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05 травня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
26 травня 2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Фуршет», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 107, вирішив таємно викрасти чуже майно, що належить ДП «Рітейл центр» ().

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_3 , 26 травня 2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилини, перебуваючи у відділі з продажу приправ магазину «Фуршет», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 107, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, узяв з полиць 42 (сорок дві) упаковки чорного перцю марки «Мрія», вартість за 1 (одну) упаковку перцю складає 8 (вісім) гривень 41 копійка, на суму без ПДВ, що складає 353 (триста п`ятдесят три) гривні 50 копійок, та 46 (сорок шість) упаковок чорного меленого перцю марки «Мрія», вартість за 1 (одну) упаковку перцю 8 (вісім) гривень 42 копійки, на суму без ПДВ, що складає 387 (триста вісімдесят сім) гривень 17 копійок, загальною вартістю без ПДВ за 88 (вісімдесят вісім) упаковок перцю становить 740 (сімсот сорок) гривень 67 копійокі поклав їх до поліетиленового білого пакету, з метою викрадення.

Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, під виглядом добросовісного покупця, тримаючи у руці поліетиленовий пакет білого кольору з викраденим товаром прослідував до каси магазину та під виглядом добросовісного покупця пройшов повз каси і попрямував до виходу з викраденим товаром.

Проте довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та припинені співробітниками охорони магазину, на виході з магазину ОСОБА_3 був зупинений, а викрадене майно у нього було виявлено та вилучено.

А всього, ОСОБА_3 , намагався повторно вчинити таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «Рітейл центр» () на загальну суму без ПДВ 740 (сімсот сорок) гривень 67 копійок, чим спричинив ДП «Рітейл центр», майнової шкоди на зазначену суму.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, вартість майна, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 дав показання про те, що 26 травня 2017 року, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи у відділі з продажу приправ магазину «Фуршет», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 107, він намагався викрасти 42 упаковки чорного перцю марки «Мрія» вартість за кожну 8 грн. 41 коп. та 46 упаковок чорного перцю марки «Мрія» вартість за кожну 8 грн. 42 коп. на загальну суму 740 грн., однак на виході з магазину з викраденим був затриманий охороною магазину. На вчинення цього злочину його штовхнуло те, що після звільнення з-під варти 05 травня 2017 року він не міг влаштуватися на роботу та у нього не було грошових коштів доїхати додому. Він шкодує про скоєне щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Зокрема, судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення злочину засуджений за вчинення корисливого злочину вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року, за яким йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком три роки. Вказаний вирок станом на момент вчинення злочину у даному кримінальному провадженні законної сили не набрав.

Також судом враховується, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 р.н. та 2011 р.н., щодо яких батьківських прав у встановленому законом порядку не позбавлявся, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винуватим.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року з урахуванням положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким, за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Так, даний злочин ОСОБА_3 вчинив після проголошення вироку Солом`янським районним судом м. Києва від 05 травня 2017 року, але до набрання ним законної сили, а тому йому слід призначити остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Що ж стосується порушеного обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2016 році», то суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Зокрема, положення п. «в» ст. 1 вказаного Закону можуть застосовуватися до осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Так, судом ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який є умисним та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітніх доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких не позбавлений батьківських прав відповідно до відомостей у листі № 454 від 10 жовтня 2017 року служби у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області.

Разом з тим, відповідно до п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, зокрема, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 визнаний виним за вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України від 05 травня 2017 року та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, визначених у ст. 76 КК України.

Тобто, після ухвалення вказаного вироку, ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин.

У зв`язку із чим, Закон України «Про амністію у 2016 році» не поширюється на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно залишити без змін, з метою забезпечення виконання судового рішення, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності з положенням ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його затримання з 26 травня 2017 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в період з 26 травня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: 88 (вісімдесят вісім) пачок перцю двох типів, а саме чорний горошок та чорний мелений передати у розпорядження ДП «Рітейл центр», а компакт диск CD-R з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя