Справа №635/416/18
Провадження №1-кс/635/100/2018
УХВАЛА
22 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 20.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.2014 Комінтернівським районним судом м.Харків за ч.1 ст.296, ч.1 ст.125, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, умовно-достроково звільненого за ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2016 на невідбуту частину строку покарання 01 рік 03 місяці 18 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України, -
встановив:
22 січня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 20.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з клопотання слідчого, 20.01.2018 до Харківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 20.01.2018 близько 10:00 до реанімаційного відділення Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова доставлено з місця мешкання АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_8 , з діагнозом закрита черепно-мозкова травма голови, забійні рани голови, ножове проникаюче поранення грудної клітини.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 20.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено, що 20.01.2018 близько 08:30 годин в смт Покотилівка Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, влаштував сварку зі співмешканцем своєї матері ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , в ході якої усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та діючи з умислом на його вбивство, пішов до кухні, де зі столу взяв кухонний ніж, після чого пішов до спальної кімнати співмешканця своєї матері ОСОБА_8 , який в цей момент лежав на ліжку та відпочивав, де підійшовши до останнього, наніс ОСОБА_8 один удар лезом ножу в область грудної клітини, чим заподіяв останньому проникаюча колото-різану рану грудної клітини зліва, лівосторонній гемопневмоторакс.
20 січня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
20 січня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, тобто в закінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).
Наявність підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, як зазначено в клопотанні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні процесуальними джерелами доказів:
- протоколом огляду місця події від 20.01.2018, під час якого зафіксований факт замаху на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила про те, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю родиною: співмешканцем ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_10 , старшим сином ОСОБА_4 та малолітнім сином ОСОБА_11 . В період часу з 07.00 годин до 08.00 годин 20.01.2018 вона разом з членами своєї сім`ї знаходилася за місцем мешкання. Сама в цей час готувала обід на кухні, співмешканець, матір та молодший син були у своїх кімнатах. Старший син ОСОБА_4 в ніч з 19.01.2018 по 20.01.2018 ночував у флігелі за вище вказаною адресою. В один з моментів до неї на кухню з вулиці забіг ОСОБА_4 , який перебуваючи в збудженому стані став кричати про те, що ОСОБА_8 побив свідка. Остання стала пояснювати сину те, що її ніхто не бив та стала запитувати сина з чого він став робити даний висновок. Однак ОСОБА_4 не слухав свою матір, він схопив дерев`яний товкач для картоплі та побіг до кімнати, де відпочивав ОСОБА_8 . Забігши до кімнати ОСОБА_8 , ОСОБА_4 стан наносити удари по горові та тулубу першого, від чого той втратив свідомість. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 забігли до кімнати ОСОБА_8 , де намагалися зупинити протиправні дії ОСОБА_4 . ОСОБА_10 вихопила у ОСОБА_4 дерев`яний товкач, після чого ОСОБА_4 кулаком руки вдарив ОСОБА_9 в обличчя, від чого остання впала на підлогу. Потім, ОСОБА_4 побіг до кухні, де зі столу взяв кухонний ніж рожевого кольору та прибіг назад до кімнати ОСОБА_8 , який лежав на дивані в непритомному стані. ОСОБА_9 , розуміючи, що її син намагається вбити ОСОБА_8 , стала в порозі кімнати та собою закрила вхід до кімнати. Однак ОСОБА_4 , з метою усунення перешкоди доступу до непритомного ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_9 один удар лезом вище вказаного ножу в область руки, від чого остання відійшла від проходу до кімнати ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_4 підбіг до непритомного ОСОБА_8 , який лежав на дивані та наніс останньому один удар лезом ножу в область грудної клітини. Після цього ОСОБА_4 зник у невідомому свідку напрямі;
- показами свідка ОСОБА_10 , яка дала аналогічні покази;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він працює лікарем-хірургом в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова. 20.01.2018 він заступив на добове чергування. Близько 10:13 годин до лікарні каретою швидкої допомоги були доставлені з адреси: АДРЕСА_1 , громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ножовими пораненнями. Після надання постраждалим медичної допомоги, ОСОБА_9 було відпущено додому, а ОСОБА_8 проведено операцію, після чого він у важкому стані був поміщений до реанімаційного відділення лікарні. ОСОБА_8 поставлений діагноз: проникаюча колото-різана рана грудної клітини зліва, лівосторонній гемопневмоторакс;
- речовими доказами по кримінальному провадженню: змивами речовини бурого кольору, що упаковані до двох паперових конвертів, ножем з чохлом рожевого кольору, що упакований до паперового конверту, майкою ОСОБА_8 зі слідами речовини бурого кольору, що упакована до паперового конверту, спортивними штанами ОСОБА_4 зі слідами речовини бурого кольору, що упаковані до картонного коробку, фрагментом тканини з-під підодіяльника зі слідами речовини бурого кольору, що упаковано до паперового конверту.
Слідчий також вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, раніше зникав без вісти, про що його родина 19.12.2017 зверталася до поліції, а тому не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, будь-якого законного джерела доходу, подальше спільне проживання з підозрюваним члени його сім`ї категорично заперечують, тому існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, виїхавши за межі Харківської області. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування.
Крім того, враховуючи те, що основними свідками по кримінальному провадженню є родичі підозрюваного, а потерпілий мешкає за місцем мешкання підозрюваного та є співмешканцем матері підозрюваного, тому є ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у цьому ж кримінальному провадженні. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Крім того під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим в період умовно-дострокового звільнення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення й перевиховання не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за вище вказаних обставин, що дає підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі чи під домашнім арештом вчинить інше (нове) кримінальне правопорушення. Крім того, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 вижив після вчиненого злочину, а мета підозрюваного позбавити його життя не досягнута, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Також на даний час одне зі знарядь злочину дерев`яний товкач для картоплі, яким ОСОБА_4 , за словами свідка ОСОБА_9 , наносив тілесні ушкодження по тілу ОСОБА_8 не знайдено. Під час досудового розслідування будуть проведені заходи на встановлення його місця знаходження, а перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 зможе знищити чи сховати дане знаряддя кримінального правопорушення. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити чи сховати річ, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Беручі до уваги те, що подальше перебування на свободі без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 становить ризик того, що останній може переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити чи сховати річ, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, й більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вище вказаним ризикам
Таким чином, в обґрунтування клопотання слідчій посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

У судовому засіданні підозрюваний і його захисник заперечували проти клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, тобто в закінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбаченого у ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини перелічені у зазначеній статті.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Оцінюючи наведені в клопотанні слідчого доводи в їх сукупності з доводами прокурора в судовому засіданні, з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який ні де не працює, законних джерел заробітку не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не одруженого, який має постійне місце проживання, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики, передбачені пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому ризик, передбачений пунктами 2 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, ані слідчим у своєму клопотання, ані прокурором в судовому засіданні належним чином не вмотивовано та не приведено достатніх на те підстав, а тому слідчий суддя не приймає їх до уваги.
Натомість, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ті обставини, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, які передбачені пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, у зв`язку з чим враховуючи той факт, що негативних характеристик зі сторони обвинувачення відносно підозрюваного не надано, а також те, що підозрюваний має постійне місце мешкання, де відповідно зареєстрований, слідчий суддя вважає, що застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі є не обґрунтоване.
При обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Так, враховуючи викладене вище та беручи до уваги ту обставину, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Разом з тим, в силу норм частини четвертої статті 194 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю є таким, що здатний запобігти ризикам, передбаченими пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а також забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 20.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням засобу електронного контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватися від будь-якого спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати слідчому для передачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну в разі їх наявності; носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі судового засідання.
Строк дії ухвали визначити 2 (два) місяці.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 під розпис з ухвалою про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1