Справа № 601/280/14-к
Провадження №1-кп/601/1/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розлянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці клопотання прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ст. 193 КПК України по досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001002 від 06.11.2013 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, -
В СТ А Н О В И В:
Прокурор Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у порядку ст. 193 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що 05.11.2013 року приблизно о 22:30 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебував у приміщенні бару «Курінь», що в м. Кременець Тернопільської області, де вживав алкогольні напої. Разом з ним в приміщенні бару також перебувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 . Того ж дня, приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з приміщення вищевказаного бару та направились до приміщення магазину «Норма», що по вул. Дубенська м. Кременець Тернопільської області. Рухаючись внапрямку до вказаного магазину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 побачили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір на вчинення хуліганства.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 05.11.2013 року приблизно о 23:00 год., ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та почав безпричинно його ображати, поводити себе зухвало, виражатись нецензурною лайкою на його адресу та шарпати за верхній одяг, пояснюючи це тим, що ОСОБА_7 образив ОСОБА_5 .. Після цього, порушуючи моральні принципи, виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 раптово наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки по обличчю, від чого останній відчув сильний фізичний біль. Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на асфальтне покриття та відразу почав просити ОСОБА_4 не бити та залишити його в спокої. Після цього ОСОБА_7 почав намагатись підвестись. В цей час ОСОБА_5 також почала заспокоювати ОСОБА_4 , пояснювати, що ОСОБА_7 не образив її та навіть не доторкнувся до неї, однак ОСОБА_4 не реагував, відпихнув останню та продовжував нецензурно ображати ОСОБА_7 .. Після цього ОСОБА_4 , порушуючи моральні засади суспільства, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, знову почав наносити удари кулаками рук та ногами по голові та тілі ОСОБА_7 , від чого останній відчував сильний фізичний біль та знову впав на асфальтне покриття. Зрозумівши, що ОСОБА_7 вже не може підвестись та почувши крики сторонніх осіб, ОСОБА_4 припинив наносити удари по тілу та голові ОСОБА_7 та пішов геть.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 проявилась в тому, що останній спричинив ОСОБА_7 синці, крововиливи та рани, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я, грубо та безпричинно принизив честь та гідність останнього.

18.01.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому особою, раніше судимою за хуліганство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

31.01.2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001002 від 06.11.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України скеровано до Кременецького районного суду Тернопільської області.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_7 від 07.11.2013 року, показами свідків: ОСОБА_5 від 06.11.2013 року, ОСОБА_8 від 11.12.2013 року, ОСОБА_6 від 11.12.2013 року, ОСОБА_9 від 06.11.2013 року та висновком судово-медичної експертизи від 26.12.2013 року.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.06.2014 року судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, зупинено та оголошено його розшук.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, ОСОБА_4 переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Так, згідно інформації Кременецького ВП ГУ НП в Тернопільській області обвинувачений ОСОБА_4 впродовж 3 років перебував за межами України та 27.10.2017 року оголошений у міжнародний розшук.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, в тому числі із застосуванням погроз та насильства, з метою примушування їх до надання неправдивих показань у суді, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 є неодноразово судимим, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та наявність сформованих тісних зв`язків із раніше судимими особами, за сприяння яких він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В клопотанні ставиться питання про про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку визначеному ст. 193 КПК України.

В разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, останній матиме змогу продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами держави Україна.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у пункті 1 частині 1 статті 177 КПК України, а саме те, що він переховується від органів досудового розслідування або суду за межами України.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та пояснив, що обставинами, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, частиною 3 статті 296 КК України є: показання потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ..

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні вищезазначеного злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу на стадії судового розслідування здійснюється з участю обвинуваченого. Виключення з цього правила, передбачене ч. 6 ст. 193 КПК України, згідно якого допускається розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту за відсутності обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що наявний ризик передбачений пунктом 1 частиною 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду за межами України, що в подальшому потребуватиме її екстрадиції.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який під час судового розгляду клопотання довів потребу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки така міра запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також дасть можливість екстрадиції обвинуваченого в Україні для проведення з ним слідчих дій, а тому суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 33 680 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись статтями 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 33 680 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Тернопільській області області, ГУДКУ у Тернопільській області 3454, МФО 820172, код ЗКПО 26198838.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачний ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: