Справа № 297/760/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 09.12.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 09.12.2015 року, ОСОБА_5 01.02.2016 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, згідно якого він, як державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в період з 23.01.2016 року по 31.01.2016 року вимагав та повторно одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальному розмірі 1 700 гривень за сприяння з використанням свого службового становища у безперешкодному переміщенні через митний кордон України до Угорської Республіки тютюнових виробів ОСОБА_7 , яке полягало у його бездіяльності та невжитті ним заходів щодо запобігання ОСОБА_7 у переміщенні з приховуванням від митного контролю тютюнових виробів різних марок в загальній кількості 440 пачок.

18 квітня 2017 року через канцелярію суду поступило клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави, в якому просив повернути внесену ним на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського районного суду від 02.02.2016 року заставу в розмірі 110 240 гривень по кримінальному провадженню за обвинуваченням його брата ОСОБА_5 , посилаючись на п. 7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012 року № 15, ст.ст. 176, 182 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що строк дії вищезазначеної ухвали закінчився 31.03.2016 року та після цього, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави повторно не застосовувався. Внесена застава в дохід держави не звернена (том 2 а.с. 197-198).

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просили задовольнити заявлене заставодавцем клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо його задоволення та зазначив, що клопотання є необґрунтованим, оскільки застава обрана як запобіжний захід і підстав для її повернення немає.

Заслухавши учасників провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно слідчого судді Ужгородського районного суду від 02.02.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.03.2016 року. Визначено розмір застави у сумі 110 240 гривень, з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (том 3 а.с. 22-24).

Згідно копії квитанції від 02.02.2016 року ОСОБА_6 внесено заставу в розмірі 110 240 гривень по кримінальному провадженню 0000315 (том 2 а.с. 199).

Згідно до ч.ч. 7, 8, 9, 10, 11 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
При цьому, законом Кримінальним процесуальним кодексом України не вказано, що застава як запобіжний захід має відповідний строк або дату закінчення, як і інші запобіжні заходи, передбачені КПК України.
Так, дійсно обов`язки зазначені в ухвалі слідчого судді Ужгородського районного суду від 02.02.2016 року втратили свою дію, однак застава не припинила свою дію як запобіжний захід. При цьому ні захисником, ні обвинуваченим не надано суду доказів, того що застава втратила свою дію як запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Вирішення долі застави передбачено у нормах закону лише при постановленні судового рішення, тому в задоволенні клопотання заставодавця про повернення застави, слід відмовити.
Керуючись ст. 363 КПК України,

ухвалив:
В задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1