Справа № 183/5712/16
№ 1-кп/183/240/17
В И Р О К
іменем України
01 листопада 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002604 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.06.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;
- 26.12.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;
- 06.06.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186,
ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;
- 18.02.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно із ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 04.09.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців; покарання відбув 15.04.2015року,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
22 червня 2016 року близько 16 години 35 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на пляжі, що розташований в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, побачив відпочиваючих хлопців, які пішли купатись і свої речі залишили на піску, та з метою викрадення цінних речей, підійшов до місця, де вказані хлопці залишили свої речі, де серед цих речей побачив рюкзак, з якого діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме срібний ланцюг 925 проби вагою 17,6 г, вартістю 1 839,20 грн. та срібний хрестик 925 проби вагою 7,4 г, вартістю 773,30 грн.
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 612 гривень 50 копійок.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Дійсно, влітку 2016 року близько 16.00 години після сварки зі своєю дружиною проходив пляжем в смт. Черкаське Новомосковського району, де побачив підлітків які купались у річці, а свої речі залишили на березі. Серед цих речей був і рюкзак, з якого він викрав срібні хрестик та ланцюжок, які потім продав іншій особі. Згодом він повернув викрадені ним речі потерпілій після того як дізнався про початок розслідування цієї крадіжки. У скоєному злочині щиро кається.
Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілої ОСОБА_5 , яка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути кримінальне провадження без її участі, майнова шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого не має, з приводу призначення покарання залишила це питання на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, знову вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, однак за місцем проживання характеризується посередньо, працює, хоча і неофіційно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, останньому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає. Однак, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілої, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і згідно зі ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд виходить з того, що не дивлячись на те, що обвинувачений є неодноразово судимою особою, йому все ж таки може бути надана судом можливість, як виняток, довести самому собі та суспільству, що він може без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі самостійно змінити свій спосіб та погляди на життя на краще, виправитись та бути корисним членом цивілізованого суспільства.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 352,40 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: срібний ланцюг та срібний хрестик,передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 та вважати повернутими їх власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 4683-16 від 28.09.2016 року) у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1