АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №634/997/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1715/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України

УХВАЛА
30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- потерпілої ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,
- обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/1851/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждино, Сахновщинського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем СТОВ «Ржавчик», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитом строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_9 наступних положень Правил дорожнього руху України:
п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п.10.5 Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.
п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що його показання про те, що в момент первинного контакту транспортних засобів автомобіль «ВАЗ 2108» під керуванням водія ОСОБА_10 знаходився в рухомому стані суд проігнорував і безпідставно залишив без задоволення клопотання захисника про проведення трасологічної експертизи з цього питання. Указав, що від час проведення слідчого експерименту від 14.04.2016 року свідок ОСОБА_11 пояснював, що автомобіль «ВАЗ 2108» знаходився у рухомому стані і перед зіткненням не гальмував, однак судом зазначеним обставинам оцінка надана не була. Стверджує, що висновки суду про перевищення ним швидкісного режиму, а саме 60 кілометрів на годину, нічим не обґрунтовані. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.370 КПК України судове рішення, до якого належить вирок, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно до положень ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, до якого належить і судове, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і ці обставини, згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинувачені, визнаному судом доведеним.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаютьсядокази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Цих вимог належним чином не виконано.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні прокурором були надані, а судом дослідженні ряд доказів, зокрема: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема місця ДТП, висновок судово-медичної експертиза №84-КР/16 від 17.03.2016 року, висновок судово-медичної експертизи №111-КР/16 від 11.04.2016 року, протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2016 року, висновок судової автотехнічної експертизи №496/16 від 18.08.2016 року, протокол проведення додаткового слідчого експерименту від 11.05.2016 року, висновок автотехнічної експертизи №346/16 від 26.04.2016 року.
Зазначені докази мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми місця ДТП, протоколу проведення слідчого експерименту і зробленими на підставі цих даних висновки судової автотехнічної експертизи, встановлюється наявність чи відсутність в діях обвинуваченого порушень Правил дорожнього руху України, висновком судово-медичної експертизи ступінь тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, тобто, передбачених ч.1 ст.91 КПК України обставин, які підлягають доказуванню.
Однак, суд, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, визнаючи ОСОБА_9 винуватим за ч.1 ст.286 КПК України, на підтвердження свого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого в інкримінованому злочині, у мотивувальній частині вироку вищевказаних доказів не навів, не проаналізував і оцінки їм не надав, а мотивів неврахування цих доказів не навів.
За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи обвинуваченого про недоведеність його винуватості, оскільки судом, у порушення вимог ч.3 ст.370, п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у вироку дослідженим доказам оцінки не надано.
Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - є підставами для скасування вироку.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено.
За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
З огляду на наведене, виходячи із передбаченої п.10 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального, перевірити інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого і постановити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: