Справа №690/60/18
Провадження №1-кп/690/18/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2018 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3 30.08.2016 року близько 08 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Пушкіна, м. Ватутіне, Черкаської області, зі сторони вул. Шкільної у напрямку вулиці Фрунзе, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1 та 10.5 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, а тому знаходячись на неврегульованому перехресті з вул. Фрунзе, перед початком зміни руху, поворотом ліворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки або перешкоди руху для інших учасників, повертаючи ліворуч здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по лівому краю проїзної частини вул. Фрунзе, в зустрічному з автомобілем напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05/9-01/267 від 10.07.2017 року отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому 5 крижового хребта зі зміщенням кісних уламків, гематом в лівій тім`яній ділянці, які спричинені дією тупого твердого предмету, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно 30.08.2016 рухаючись на своєму автомобілі марки «Шевроле Авео» по вулиці Пушкіна в м. Ватутіне, Черкаської області, зі сторони вул.Шкільної у напрямку вулиці Фрунзе, перед початком зміни руху, поворотом ліворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та здійснив наїзд на ОСОБА_6 , яка рухалась по лівому краю проїзної частини вул.Фрунзе. Про вчинене шкодує, просить суворо його не карати.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також повне відшкодування матеріальних та моральних збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.п.25-29).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також те, що він відшкодував потерпілій завдані збитки і вона не має до нього претензій ні матеріального, ні морального характеру, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зі змісту ч.2 ст. 124 КПК України, вбачається, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2354 грн. 02 коп..
Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Шевроле-Авео», номерний знак НОМЕР_1 передано на зберігання власнику ОСОБА_7 .
А також, суд вважає за необхідним зняти арешт з автомобіля марки «Шевроле-Авео», номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року, після вступу вироку в законну силу, оскільки відпала потреба в забезпеченні даного кримінального провадження.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.
Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Шевроле-Авео», номерний знак НОМЕР_1 переданий під розписку власнику ОСОБА_7 .
Зняти арешт з автомобіля марки «Шевроле-Авео», номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року, після вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу судом не встановлено.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1