АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/151/18 Справа № 200/1048/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року про відмову

в арешті майна,

В С Т А Н О В И Л А :
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001035 про накладення арешту на автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 .

Мотивуючи дане рішення, слідчий суддя зазначив, що 20 січня.2018 року слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведений обшук автомобіля марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 , внаслідок чого він був вилучений. Даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_8 . Відповідно до відомостей про кримінальне правопорушення № 0001035, слідчим здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайських дій, вчинених наприкінці 2012 року групою осіб, в тому числі ОСОБА_9 . Оскільки власником автомобіля марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , є ОСОБА_8 , яка не має відношення до цього кримінального провадження, автомобіль нею придбаний у 2014 році, тобто через два роки після скоєння злочину, він не може містити на собі сліди злочину та мати доказове значення по справі. Враховуючи, що вилучений транспортний засіб не відповідає жодним критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, підстав для накладення на нього арешту немає.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просивУхвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_3 , номером кузова НОМЕР_2 - скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_3 , номером кузова НОМЕР_2 задовольнити.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, при цьому слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно не в повному обсязі дотримався вимог ст.173 Кримінального процесуального кодексу України. Так, мотивуючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя не дослідив всі обставини справи з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

З матеріалів провадження, зокрема: клопотання, витягу з ЄРДР, копій матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, вбачається, що майно: транспортний засіб - автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_3 , номером кузова НОМЕР_2 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні, про що слідчим 20.01.2018 винесена відповідна постанова. Проте, слідчим суддею фактично визнано необгрунтованою цю постанову слідчого та невідповідність зазначеному у ній майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України. Крім того, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, на теперішній час не проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дій, спрямовані на встановлення обставин вчинення злочину та осіб, винних у його вчиненні, у зв`язку з чим прокурор вважає передчасними висновки слідчого судді щодо невідповідності тимчасово вилученого майна критеріям ст.98 КПК України.

На дану апеляцію адвокатом ОСОБА_10 , діючим в інтересах ОСОБА_8 , були подані заперечення, в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора повністю та залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегією суддів встановлено, що 22 січня 2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення арешту на майно, мотивуючи тим, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001035, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування в вказаному провадженні 20.01.2018 було проведено обшук автомобіля марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 від 18.01.2018 року. В ході проведення вказаного вище обшуку було виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 .

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи по суті клопотання слідчого про відмову в арешті майна, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Так, з клопотання слідчого вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення внесені за фактом незаконних дій посадових осіб ТОВ «Маркет-Стіл» з розтрати заставного майна, однак клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту речовим доказом, або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову.

Зважаючи на те, що слідчим не визначена конкретна підстава арешту майна, щодо цього клопотання неможливо встановити, що ОСОБА_9 був посадовою особою ТОВ «Маркет-Стіл», а також чи входить ОСОБА_9 за своїм процесуальним статусом до кола осіб, майно якого може бути арештоване у даному випадку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги.

З огляду на викладене з висновком слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого для усунення його недоліків.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2018 року про відмову в накладенні арешту на автомобіль марки «BMW 535», з державними номерами НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3