Справа № 524/6245/17
Провадження № 1-кп/524/493/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001389, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чутове Чутівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13.04.2017 року близько 08 год. 40 хв. у місті Кременчуці по вул.. лікаря О.Богаєвського напроти вул.. І.Мазепи, обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «БОГДАН-211120» н.з. НОМЕР_1 рухаючись з боку вул.. Троїцької у напрямку просп..Свободи, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво по напрямку руху автомобіля.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_4 , згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи № 387 від 06.06.2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого 2-х кісточкового перелому правої гомілки зі зміщенням уламків, підвивиху ступні до зовні, гематоми правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта авто технічної експертизи № 360 від 28.07.2017 року в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «БОГДАН-211120» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачається невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля «БОГДАН-211120» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

24 жовтня 2017 року була укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненому діянні, щиро розкаявся. Повідомив, що він уклав угоду з потерпілою та просить суд затвердити її. Угоду уклав добровільно без будь-якого примусу та повністю розуміє наслідки укладення угоди про примирення та вид покарання, який передбачений угодою.
Потерпіла ОСОБА_4 повідомила суду, що вона претензій до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди не має, за взаємною згодою сторін питання відшкодування матеріальної шкоди буде вирішуватися окремо із залученням страхової компанії згідно закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», уклала з ним угоду про примирення. Угоду уклала добровільно без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення угоди про примирення, просить суд затвердити її.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортним засобом. Окрім цього, за взаємною згодою сторін питання відшкодування матеріальної шкоди буде вирішуватися окремо із залученням страхової компанії згідно закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Прокурор проти визнання угоди не заперечує, просить суд затвердити її.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст.. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між потерпілою та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.
А тому, міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_7 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371,374,475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену між обвинувачениим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_4 від 24 жовтня 2017 року.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і за його вчинення призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати за проведення експертизи у сумі 790,96 грн.
Речові докази - автомобіль «БОГДАН-211120» н.з. НОМЕР_1 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1