УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС першого СВ прокуратури Одеської області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання прокуратурою Одеської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000543 від 12.07.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом № 9-о від 18.02.2016 ОСОБА_4 переведено на посаду завідувача сектору адміністрування майнових податків і зборів з фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області

Також встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії В 02 за №952593 і значиться на обліку у ДПІ в Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

У липні місяці 2016 р. ОСОБА_5 звернулась до ДПІ в Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про припиненням ведення підприємницької діяльності, закриття та зняття з обліку платників податків.

05 липня 2016 р., з метою установлення переліку необхідних документів, заповнення заяв для закриття ФОП, ОСОБА_5 прибула до приміщення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, де у службовому кабінеті завідувача адміністрування майнових податків управління доходів і зборів фізичних осіб ОСОБА_4 відбулася розмова, під час якої, остання повідомила, що за даними бази даних за нею відсутні будь-які заборгованості, штрафи, несплата податків, а з приводу припинення ведення підприємницької діяльності їй потрібно порадитись з керівництвом, при цьому обмінялися номерами мобільних телефонів і пообіцяла зателефонувати наступного тижня.

В подальшому, під час телефонної розмови, яка відбулась 11.07.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , остання повідомила, що виявила за ФОП несплачені штрафи, приблизно на одну тисячу гривень, та маючи на меті незаконне збагачення, повідомила ОСОБА_5 , що для закриття ФОП необхідно перерахувати грошові кошти у розмірі 2 (двох) тисяч гривень на банківську карту, номер якої вона надішле СМС повідомленням.

Після вказаної розмови ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 СМС повідомлення з текстом « НОМЕР_1 ОСОБА_6 ».

ОСОБА_5 усвідомлюючи, що без передачі ОСОБА_4 неправомірної вигоди, у неї можуть виникнути проблеми із закриттям ФОП, змушено погодилась із незаконною вимогою останньої.

Після чого, 13 липня 2016 р. приблизно о 16 годині, ОСОБА_5 у відділенні банку «ПриватБанк, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мясоєдівська 25, через термінал перерахувала власні кошти у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень на номер карти «Приват Банк», який належить ОСОБА_4 , а саме « НОМЕР_1 ».

Після здійснення вказаної операції, ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_4 і повідомила, що перерахувала на рахунок грошові кошти у розмірі 2000 (двох) тисяч гривень. При цьому ОСОБА_4 підтвердила факт перерахування і отримання нею грошових коштів і повідомила, що процедура із закриттям ФОП вже розпочата та пообіцяла посприяти у її прискоренні, шляхом заповнення і подання необхідних документів від її імені, сплатою штрафів та інше.

В подальшому, при особистій зустрічі, яка відбулась 06.10.2016 приблизно о 14 год. 30 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у приміщенні адміністративної будівлі ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, розташованій за адресою: м. Одеса, вул. вул. Академіка Заболотного, будинок 38-А, ОСОБА_4 на виконання раніше обумовлених домовленостей, вручила ОСОБА_5 витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та роздруківку з інформаційно-аналітичної системи «податки» на підтвердження припинення (закриття) 29.09.2016 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

30.11.2016 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді від 28.10.2016 р. у приміщенні ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 07.11.2016 проведено обшук, під час проведення якого у ОСОБА_4 , виявлено і вилучено, в тому числі: мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone». MODEL: А1349; мобільний телефон чорного кольору марки «Nokia». MODEL: 8600d Made in Finland code: НОМЕР_2 .

Вказані телефони 23.11.2016 слідчим оглянуто і встановлено, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки містять інформацію, у вигляді СМС повідомлень, які ОСОБА_4 направлено заявнику ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий просив клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку слідчого, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Також, згідно ч.5 ст. 171 КПК у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, вказаним вимогам клопотання слідчого не відповідає.

Слідчим в клопотанні вказано, що майно на яке він просить накласти арешт, було вилучено на підставі ухвали слідчого судді 07.11.2016 р., але звернувся він з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно 26.12.2016 р., чим порушив норми встановлені КПК України.

Таким чином, задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене рухоме майно може призвести до суттєвого порушення прав та інтересів його законного власника, що є неприпустимим.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання слідчого в ОВС першого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 12.07.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: