Справа № 127/9168/17
Провадження № 1-кп/127/1681/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2018 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 28 березня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001445 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, студента Вінницького обласного комунального гуманітарно-педадогічного коледжу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 , 28.03.2017 року, приблизно о 13 годині 50 хвилин, зайшов до приміщення магазину «PULL&BEAR», що розташований на другому поверсі в торгівельно-розважальному центрі «Sky Park», по вул. М. Оводова, 51 в м. Вінниці.
Перебуваючи у приміщенні магазину, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме чоловічої джинсової сорочки синього кольору фірми «PULL&BEAR», яка висіла на вішаку торгового залу.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, узяв з вішака чоловічу джинсову сорочку синього кольору фірми «PULL&BEAR» та футболку білого кольору, з якими зайшов до приміщення примірочної, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку чоловічої джинсової сорочки синього кольору фірми «PULL&BEAR», артикул 09470/515/400 розміром М, належних ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», вартість якої, згідно висновку експерта № 2125/17-21 від 24.04.2017 року, складає 348,75 грн., попередньо звільнивши їх від антикрадіжного засобу «Аларм», та помістив її до рюкзака.
В подальшому з вказаними речами ОСОБА_4 підійшов до каси та розрахувався лише за футболку. Маючи на меті розпорядитись викраденою сорочкою покинув приміщення даного магазину, минувши зону антикрадіжної рами, таким чином, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але реальну можливість розпорядитись викраденим майном не отримав з причин, які не залежали від його волі, так як одразу після виходу з магазину його було затримано охоронником з викраденим майном.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що 28.03.2017 року він перебуваючи в магазині «PULL&BEAR» вирішив викрасти сорочку. Зокрема, перебуваючи у вказаному магазині він вибрав футболку та сорочку, яку помістив у рюкзак, з яким пішов на вихід попередньо розрахувавшись лише за футболку. Однак, при виході з магазину спрацювала антикрадіжна рамка, у зв`язку з чим, його було затримано працівником охорони магазину. Обвинувачений додатково суду повідомив, що шкоду заподіну злочином відшкодовано в повному обсязі.
Законний представник ОСОБА_5 суду пояснила, що її син дуже хороша дитина, який допомагає її у всьому, він оступився проте більше такого не повториться, оскільки син зробив для себе належні висновки. Її син ОСОБА_4 , за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, проте надіслав суду клопотання в якому просив провести розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за його відсутності при розгляді справи покладаючись на розсуд суду, оскільки претензій матеріального характеру до обвинуваченого відсутні.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 14.07.2017 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2017 року. Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до невідомої особи (хлопця), який 28.03.2017 року, приблизно о 13:55 год., з магазину «PullandBear», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова, 51, намагався скоїти крадіжку сорочки торгової марки «PULL&BEAR».
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 28.03.2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Згідно протоколу огляду речей від 28.03.2017 року вбачається, що об`єктом огляду являється чоловіча сорочка торгової марки «Pull & Bear», синього кольору з пошкодженням у вигляді вирізу, та захисний аларм в кількості однієї штуки, чорного кольору, які згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.03.2017 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №001445 та здано до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, що підтверджується квитанцією№232 від 27.04.2017 року.
Згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №2125/17-21 від 24.04.2017 року ринкова вартість чоловічої джинсової сорочки торгової маки «PullandBear», з урахуванням зносу, станом на момент проведення експертизи може складати 348,75 грн.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2017 року накладено арешт на чоловічу сорочку торгової марки «Pull & Bear», синього кольору з пошкодженням у вигляді вирізу та аларм, які вилучені з прилавку в магазині«Риll & Bear», що розташований в ТЦ «Sky Park», по вул. М. Оводова, 51 в м. Вінниці.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання неповнолітнього обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.
Під час судового провадження неповнолітній обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, повідомив, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті ним не оспорюються, надав показання та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні.
Так, суд приймає до уваги показання неповнолітнього обвинуваченого, який повідомив, що 28.03.2017 року перебуваючи в магазині «PULL&BEAR» вибрав футболку та сорочку, яку вирішив викрасти, помістивши її у рюкзак, з яким пішов на вихід попередньо розрахувавшись лише за футболку. Однак, при виході з магазину спрацювала антикрадіжна рамка, у зв`язку з чим, його було затримано працівником охорони магазину. Вказані показання неповнолітнього обвинуваченого повністю узгоджуються зі змістом заяви потерпілого до правоохоронних органів та висновком експертизи, яка свідчить про суму завданих збитків, речовими доказами у справі.
Вказане надає підстави стверджувати, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого є доведеною, оскільки подані докази містять достатні дані, що підтверджують наявність умислу ОСОБА_4 на заволодіння чужим майном, корисливий мотив його дій та об`єктивні дії, вчинені ним для досягнення його мети.
Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення в порядку ст. 105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання та просила застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під її нагляд строком на 1 рік. Крім того, законний представник обвинуваченого відмовилась щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор та захисник не заперечували щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання в порядку ст. 105 КК України.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання законного представника ОСОБА_5 , крім того просив суд не застосовувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.
З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК.
Відповідно до ст. 12 КК України, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Судом встановлено, що по місцю навчання та проживання неповнолітній ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони.
Згідно листа служби у справах дітей ВМР від 10.04.2017 року №31-00-0011-17284 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 на обліку у службі як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не перебуває.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 20.04.2017 року вбачається, що сім`я благополучна та порядна. Мати докладає всіх зусиль до виховання сина. ОСОБА_9 гарно вихований, доглянутий, має благоприємні умови для життя та навчання. Мати приділяє багато уваги вихованню сина. В сім`ї панує атмосфера взаємоповаги, любові, довіри, взаємодопомоги. Батько майже не приймає участі у вихованні сина.
Згідно характеристики ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Згідно досудової доповіді Вінницького МРВ з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань пробації виконання кримінальних покарань та пробації МЮ, за вих. №15357 від 19.12.2017 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 відповідно до соціально-психологічних потреб, які обумовлюють ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, не виявленні. Неповнолітній ОСОБА_4 зацікавлений у змінах, має позитивні плани на майбутнє, готовий брати участь у програмах та заходах із втручанням. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 25.04.2017 року №20/1679 вбачається, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 19.04.2017 року №996 ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 18.04.2017 року ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості будучи неповнолітнім, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, беручи до уваги те, що обвинуваченому, який вчинив кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахування конкретних обставин справи і тяжкості кримінального правопорушення, особи неповнолітнього обвинуваченого, здатність матері забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітнього сина, суд прийшов до висновку про можливість його звільнення від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .
Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
З наведеного слідує, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вчинив замах на умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчинені злочину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, зробив для себе належні висновки, що підтверджується, як його показаннями так і поясненням законного представника ОСОБА_5 . Так, судом на підставі зазначених доказів встановлено, що поведінка ОСОБА_4 після вчинення злочину змінилась в кращий бік, він прислухається до думки матері та її зауважень, є молодою особою, навчається в коледжі, будує позитивні плани на майбутнє, що з врахуванням клопотання, свідчить про можливість застосування до обвинуваченого ст. 105 КК України.
Щодо процесуальних витрат у справі, які згідно довідки до висновку експерта про витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2125/17-21 від 24.04.2017 року, становлять 297,00 грн., суд дійшов висновку, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 не має власного доходу, тому їх необхідно стягнути з матері обвинуваченого ОСОБА_5 .
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст. 105, 185 КК України, ст.ст. 174, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В силу ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 297,00 грн.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2017 року (№127/6877/17) про накладення арешту скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні №0001445, а саме:
- чоловічу сорочку торгової марки «Pull & Bear», синього кольору з пошкодженням у вигляді вирізу, та захисний аларм в кількості однієї штуки, чорного кольору, які здано до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: