УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8020/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 11 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Лебедин, Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 09 грудня 2017 року (включно), -
в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 інший більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати житло у нічний час з 22-00 год. по 06-00 год.. Вважає дану ухвалу необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що в діях ОСОБА_9 не має складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України, оскільки ОСОБА_9 насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_12 не вчинив та не задав потерпілому майнової шкоди у великих розмірах. Посилається на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також на те, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до підозрюваного для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Вказує, що суд обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою неправомірно не визначив розмір застави та не врахував, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, одружений, його дружина має серйозні захворювання, за місцем проживання та останнім офіційним місцем роботи характеризується позитивно. Крім того, не визнання підозрюваним своєї вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення досудовим розслідуванням обгрунтовано підозрюються ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .
09.10.2017 року ОСОБА_15 та ОСОБА_9 були затримані працівниками правоохоронних органів на території стоянки вантажних автомобілів за адресою: АДРЕСА_2 , після заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
09.10.2017 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України ОСОБА_9 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.
В обгрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та проведення досудового розслідування у розумні строки.
З врахуванням наведеного слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, доводи захисників та підозрюваного в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_16 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами, які містяться в даному клопотанні, зокрема, протоколом допиту потерпілого (а.п.16-17).
Також, судом враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, та під загрозою тяжкості покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.
Крім того, судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки із іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та знайомий з потерпілим ОСОБА_12 , тому може чинити незаконний вплив на учасників кримінального провадження, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з корисливою спрямованість, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не було враховано відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Посилання апелянта на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, його дружина має серйозні захворювання, за місцем проживання та останнім офіційним місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра не перебуває не спростовує того, що він може вчиняти нові злочини та переховуватись від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 , згідно копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , особисто вимагав гроші у потерпілого та погрожував потерпілому пістолетом (а.п. 16-17).
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється в скоєнні злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства, слідчий суддя вирішив не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Вказаним спростовуються доводи апелянта про те, що слідчим суддею необґрунтовано не визначено розмір застави.
Всі інші доводи апеляційної скарги підлягають з`ясуванню під час розгляду даного кримінального провадження по суті.
Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
Разом з тим, апеляційний суд вважає невірним визначення слідчим суддею строку тримання під вартою та строку дії ухвали до 09.12.2017 року.
Відповідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 було затримано 09.10.2017 року (а.п. 22), тобто початок строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 має обчислюватись з 09 жовтня 2017 року. В такому разі строк тримання під вартою, який не перевищує 60 днів, обраховується до 07 грудня 2017 року (включно).
Відповідно ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати і постановити нову ухвалу.
На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати в частині визначення строку тримання під вартою та строку дії ухвали і постановити нову ухвалу, якою визначити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 11 жовтня 2017 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 09 грудня 2017 року (включно) скасувати в частині визначення строку тримання під вартою та строку дії ухвали.
Постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 до 07 грудня 2017 року (включно).
Строк дії ухвали встановити до 07.12.2017 року (включно).
В іншій частині ухвалу залишити без зміни.
Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: