УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Одеської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000592 від 19.09.2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїва Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_7 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_3
адвокатів - ОСОБА_8 ,
- ОСОБА_9 ,
- ОСОБА_10 ,
- ОСОБА_11 ,
- ОСОБА_12 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважала за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики, що були зазначені раніше, та заперечувала проти зміни запобіжного заходу на інший, так як під час перевірки скарг захисників вона встановила про те, що ОСОБА_3 10 разів притягався за порушення режиму утримання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо, погодились із думкою прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_10 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що цей обвинувачений позитивно характеризується за місцем відбування покарання, та має на утриманні доньку Єлизавету.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатОСОБА_9 погодився із думкою захисника ОСОБА_10 , та підтримав його клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думками захисників.
Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеного обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що ризики, враховані при обранні йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених у п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так як, знаходячись на свободі він може ухилитись від явки до суду, раніше вже знаходився у розшуку, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає за необхідне продовжити на шістдесят днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначеному обвинуваченому.

Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на теперішній час, та вважає що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.
Суд не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу на інший відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , так як згідно до постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_13 від 13.06.2016 року цей обвинувачений знаходився у розшуку та, знаходячись на свободі, може ухилитись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України (2012року), суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_10 , та захиснику ОСОБА_9 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України продовжити строком на 60 /шістдесят/ днів.

Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 05.04.2018 р., та припиняє свою дію 04.06.2018 р.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1 .

05.04.2018