Провадження №11-сс/792/360/17
Справа №677/1173/17-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
(на ухвалу слідчого судді)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду від 24 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 про арешт майна, вилученого під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_13 , та повернуто майно останньому.

Клопотання слідчого, в частині накладення арешту на дерев`яні дошки, вилучені по АДРЕСА_1 , повернуто прокурору для усунення недоліків.

Із клопотання слідчого вбачається, що 05.07.2017 року близько 17.00 години невстановлені особи шляхом підбору ключа проникли в житловий будинок АДРЕСА_2 , звідки викрали грошові кошти в сумі 10000 грн., документи на житловий будинок, чим спричинили власнику будинку ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім того, в період часу з 15.07.2017 року по 19.07.2017 року з цього ж будинку невстановлені особи таємно, з корисливих мотивів вчинили крадіжку 5-ти кубічних метрів дошки соснової сухої, 3 кубічних метри дров та інші особисті речі, чим завдали потерпілому матеріального збитку на суму 80000 грн.

Також у період часу з 19.07.2017 року по 22.07.2017 року з цього ж будинку в АДРЕСА_2 невстановлені особи таємно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверей проникли до будинку, звідки викрали ковролін, килим та дзеркало, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 20000 грн.

Відомості про вказані обставини внесені 06.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим встановлена причетність до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_13 , який поруч із іншими особами, перебував у будинку звідки здійснено крадіжки, що і стало підставою для санкціонованого обшуку місця проживання останнього.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив із того, що клопотання слідчого подане без дотримання вимог ст.171 КПК України, а саме з порушенням процесуальних строків звернення; неналежним суб`єктом; без документів, які б підтверджували право власності на майно, що належить арештувати; та з наявними розбіжностями між переліком майна, на яке слідчий просить накласти арешт, та тим, яке було предметом обшуку.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Свої вимоги аргументує тим, що вилучене під час обшуку майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою запобігання можливості його приховування, псування, пошкодження, перетворення чи знищення, необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім того, апелянт звертає увагу і на те, що в межах кримінального провадження проводиться значна кількість слідчих дій, а процесуальний строк звернення слідчого з клопотанням про арешт майна (одна доба), що затрудняє надати документи, які підтверджують право власності на дане майно.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на ті обставини, що воно не містить належного обґрунтування у необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, адже клопотання подане з дотриманням процесуальних строків, у ньому наявне відповідне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час обшуку речей, та конкретизовано підстави і мету накладення такого заходу забезпечення кримінального провадження.

17 серпня 2017 року в рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000362, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, проведено санкціонований обшук по місцю проживання ОСОБА_13 , в ході якого вилучено певне майно, яке може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. А згідно з ч.3 зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В ході досудового розслідування встановлено, що речі, які вилучені в ході обшуку, мають важливе значення для повноти та об`єктивності проведення слідства, а також для встановлення усіх обставин скоєного злочину, а тому, на переконання колегії суддів, накладення арешту на вилучене майно в даному кримінальному провадженні є доцільним.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого з підстав неналежного суб`єкта звернення, слідчий суддя не взяв до уваги загальні положення ст.171 КПК України, які надають право слідчому звертатися з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню виключно в частині тих речей, які можуть нести на собі доказове значення.

При визначенні способу арешту вилученого під час обшуку майна, колегія суддів враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки такого обмеження, та наявність ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 серпня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 про арешт майна, вилученого під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_13 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_3 задовольнити.

Накласти арешт на дерев`яні дошки, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В решті в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .