Справа № 495/9227/17
№ провадження 1-кс/495/3814/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
30.11.2017 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що слідчими СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 10.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між ПМП «Влад» в особі директора ОСОБА_4 (далі виконавець) та Білгород-Дністровської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 10 в особі директора ОСОБА_5 (далі замовник) укладений договір № 23 від 13.10.2017 на улаштування пожежної сигналізації спеціальної ЗОШ № 1013.10.2017. Загальна сума договору становить 106 455 гривень. В листопаді 2017 року ОСОБА_5 особисто підписала акт виконаних робіт на улаштування пожежної сигналізації зі свого боку та з іншого боку МПМ «Влад» ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що роботи по улаштуванню пожежної сигналізації спеціальної ЗОШ № 10 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський вул. Кутузова. 6 не виконані. В результаті чого розтратили грошові кошти на суму 106 455 грн.

На підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду №495/9227/17 від 16.11.2017 із ПМП «Влад» розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна №1-А, вилучено майно у вигляді документів , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: додаткова угода № 23/1 від 16.10.2017 року 1 арк.; звідний кошторисний розрахунок вартості об`єкта форма №5 на 1 арк.; довідка о вартості виконаних робіт від 13.10.2017 на 1 арк.; протокол узгодження цін 1 арк.; локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 2 арк.; дефектний акт від 13.10.2017 1 арк.; договірна ціна 1 арк.; Акт № 2-1-1 форми КБ-2в від 13.10.2017 року 3 арк..

Дана документація містить інформацію, яка має суттєве значення для кримінального провадження та може бути використана, як доказ причетності невстановлених осіб до скоєння даного кримінального правопорушення пов`язаного з використанням завідомо підробленого документа.

Зазначена інформація відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 162 КПК України належить до охоронюваної законом таємниці, але без накладення арешту на вказану документацію неможливо встановити відомості, які можуть мати суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Проте, у випадку накладення арешту на вказану документацію, інформація, яка в них міститься може бути використана, як доказ у кримінальному провадженні.

Іншими способами отримати вищезазначену інформацію не представляється можливим.

З урахуванням того, що вказані документи, як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, мають обмежений термін зберігання, та не накладення на них арешту може призвести до знищення у зв`язку із закінченням строку зберігання, а також не досягнення мети отримання доступу до них, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0000106.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке належить ПМП «Влад» розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна №1-А, а саме: додаткова угода № 23/1 від 16.10.2017 року 1 арк.; звідний кошторисний розрахунок вартості об`єкта форма №5 на 1 арк.; довідка о вартості виконаних робіт від 13.10.2017 на 1 арк.; протокол узгодження цін 1 арк.; локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 2 арк.; дефектний акт від 13.10.2017 1 арк.; договірна ціна 1 арк.; Акт № 2-1-1 форми КБ-2в від 13.10.2017 року 3 арк..

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: