Справа № 201/9299/17
Провадження № - 1кп/201/420/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001958 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-16.08.2001 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 3 ст. 140 КК України до трьох років позбавлення волі;

-29.05.2002 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 190, 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнився 13.04.2004 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 8 днів;

-28.09.2005 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі, звільнився 07.02.2007 умовно-достроково на 6 місяців 26 днів;

-12.01.2009 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнився 18.10.2012 за відбуттям строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.06.2017 року близько о 21 годині 35 хвилин, перебуваючи біля магазину «Корзинка» по пров. Добровольців, 6-Д в м. Дніпро, побачив потерпілого ОСОБА_6 , який перебував біля вищевказаного магазину. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_6 , поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день близько 21-35 годин, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , в той час коли останній перебував біля магазину «Корзинка» по пров. Добровольців, 6-Д в м. Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, завдав не менше одного удару ззаду в область голови потерпілого ОСОБА_6 .. Після отримання першого удару в область голови потерпілий втратив свідомість, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з частковим переходом на спинку носу та скроневу область; садна в лобній області ліворуч з переходом на надбрівну дугу; поверхневої забійної рани в середині третині лівої надбрівної дуги; синця на нижній повіці правого ока; садна в надбрівній області праворуч; 17-ти саден: на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2,3 п`ясних кісток та на основних фалангах 3,4-го пальців, на передній, зовнішній поверхні правого колінного суглобу, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, коли потерпілий знаходився у непритомному стані, дістав з лівої кишені джинсів, які у той час були одягнені на потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон «Нокіа 2330с-2» сріблясто-чорного кольору вартістю 680,00 гривень, після чого був затриманий працівниками поліції охорони.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 187 КК України, а саме, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав частково та пояснив, що потерпілого він знає давно, так як той проживає в одному дворі з товаришем обвинуваченого. 02.06.2017 ввечері обвинувачений йшов на зупинку громадського транспорту де його чекали дружина з дитиною і біля магазину «Корзинка», що розташований по пров. Добровольців в м. Дніпро, зустрів потерпілого. Вони почали спілкуватись в ході чого потерпілий став докоряти обвинуваченому в тому, що той нічого не добився в житті та вихвалятись своїми успіхами. В якийсь момент обвинуваченому набридло, що його ображають і він почав наносити потерпілому удари кулаками по голові від чого потерпілий впав, а обвинувачений продовжив наносити удари, коли почув окрик. Він злякався та вирішив втекти. В цей час на землі він побачив мобільний телефон, який світився і він подумав, що це його телефон випав з кишені, а тому схопив його і побіг, однак його наздогнали і повернули до потерпілого. Умислу на викрадення телефону у нього не було, а тому він визнає себе винним лише у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім часткового визнання своєї вини, винність обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

В заяві про скоєння злочину від 03.06.2017 року громадянина ОСОБА_6 (т.2 а.с 6) останній просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який 02.06.2017 року приблизно о 21-35 годині за адресою: м. Дніпро, пров. Добровольців, 6 біля магазину «Корзинка» напав на нього та причинив тілесні ушкодження голови та обличчя при цьому відкрито заволодів його майном а саме мобільним телефоном «Nokia» сірого кольору.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 02.06.2017 року близько 20-21 години він поставив автомобіль в гараж, випив з товаришем 100-150 гр. горілки, що для нього не являється значним об`ємом і не викликає стан алкогольного сп`яніння, та направився додому. Коли він перебував по пров. Добровольців біля магазину «Корзинка» зненацька втратив свідомість, а прийшов до тями вже в 16-й лікарні в той же день. Як з`ясувалось у нього зник телефон «Нокія», який йому в подальшому повернув слідчий, а також зі слів йому стало відомо, що поліція затримала молодика, який тяг потерпілого за магазин. Він зібрався, викликав таксі і приїхав додому.

З протоколу слідчого експерименту від 23.06.2017 року (т.2 а.с.82-84) вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 вказав місце де він проходив біля магазину «Корзинка» та де відчув потужний удар в обличчя, в скроневу область, від якого потерпілий впав та втратив свідомість.

Вказаний протокол підтверджує показання потерпілого дані в судовому засіданні і в сукупності з показаннями потерпілого та його заявою про вчинення злочину, спростовує посилання обвинуваченого на знайомство між ним та потерпілим та їх спілкування до нападу.

З висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1805е (т.2 а.с. 46-47) та висновку додаткової судово-медична експертиза № 207е від 23.06.2017 року (т.2 а.с. 90-91) вбачається, що при огляді ОСОБА_6 у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобній області ліворуч з переходом на надбрівну дугу; поверхневої забійної рани в середній третині лівої надбрівної дуги; синця на нижній повіці правого ока; садна в надбрівній області праворуч; 17-ти саден а саме, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2,3-ї п`ясних кісток та на основних фалангах 3,4-го пальців, на передній, зовнішній та внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень на обличчі не суперечать механізму їх спричинення на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту. Механізм спричинення виявлених у нього тілесних ушкоджень на кінцівках ОСОБА_6 в ході проведення слідчого слідчого експерименту не вказує, так як після удару в обличчя він впав та втратив свідомість.

Вказані висновки підтверджують правдивість показань потерпілого наданих в ході судового розгляду в частині нападу на нього, визначають обсяг тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим внаслідок нападу. А сам факт втрати свідомості потерпілим внаслідок нападу свідчить про те, що до нього було застосовано насильство саме небезпечне для його життя і здоров`я.

Показання потерпілого, а також обставини викладені в обвинувальному акті щодо причетності до злочину обвинуваченого, знайшли своє підтвердження в показання свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Управлінні поліції охорони і 02.06.2017 року перебував на чергуванні з напарником ОСОБА_8 . Вони на службовому автомобілі близько 21-25 - 21-30 годин під`їхали до магазину «Корзинка», щоб випити кави і коли перебували в автомобілі, то в кущах в 10-15 метрах почули звуки ударів. Коли свідок поглянув у той бік, то побачив тіні і йому здалось, що господар виховує свою собаку. Вони з товаришем пішли в кущі, де побачили раніше їм не знайомого обвинуваченого який руками і ногами бив лежачого на землі потерпілого, а потім нахилився над ним та, як здалось свідкові, з кишені потерпілого витяг мобільний телефон. Свідок з напарником окликнули обвинуваченого а він, побачивши їх, почав тікати. Вони за ним погнались і наздогнали приблизно через 150-300 метрів, затримали та привели назад до потерпілого, який лежав на землі без тями. При цьому обвинувачений вів себе неадекватно і здавалось, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Обвинувачений говорив, що потерпілий хотів його зґвалтувати і вбити. В цей час повз них проїжджав патрульний автомобіль який вони зупинили, а також викликали 103. Патрульним вони передали обвинуваченого, а самі поїхали на виклик, а коли повернулись, то на місці вже була слідчо-оперативна група, а потерпілого вантажили в швидку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Управлінні поліції охорони і 02.06.2017 року перебував на чергуванні з напарником ОСОБА_7 . Вони на службовому автомобілі близько 21-25, 21-30 годин під`їхали до магазину «корзинка», щоб випити кави і коли перебували в автомобілі, то за тентом кафе метрах в 10-ти від них почули звуки бійки і силуети. Вони пішли туди і при штучному освітленні помітили, що обвинувачений б`є потерпілого та нишпорить по кишеням останнього, а тому окликнули його. Обвинувачений почав втікати, однак вони з напарником затримали його в повернулись до потерпілого. Обвинувачений вів себе неадекватно, говорив, що потерпілий хотів його згвалтувати і вбити. В цей час повз них проїжджав патрульний автомобіль який вони зупинили, а також викликали 103.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді інспектора управління патрульної поліції м. Дніпра і 02.06.2017 року він разом зі своєю напарницею ОСОБА_10 перебував на нічному чергуванні. Вони патрулювали свій квадрат і коли проїжджали повз будинку № 6 по пров. Добровольців, то побачили працівників ГСО, які махали їм. Вони під`їхали і побачили громадянина, який був в кайданках, а як пояснили працівники ГСО він бив чоловіка, який лежить без тями за магазином. Напарниця пішла до потерпілого, а свідок викликав СОГ та 103. При цьому затриманий поводився неадекватно, говорив, що потерпілий хотів його зґвалтувати, а тому він захищався. Так як обвинувачений вів себе агресивно, його поклали на землю і в цей час у нього з кишені випав мобільний телефон. Коли приїхала СОГ, то вони оглянули обвинуваченого і вилучили в нього ще один мобільний телефон та ключі. Швидка допомога забрала потерпілого, який був у крові, а свідок з напарницею відвезли обвинуваченого до Соборного ВП.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором УПП м. Дніпра і 02.06.2017 року перебувала на нічному чергуванні разом зі своїм напарником ОСОБА_9 . Вони патрулювали свій квадрат і коли проїжджали повз будинку № 6 по пров. Добровольців, то побачили працівників ГСО, які махали їм. Вони під`їхали і побачили громадянина, який був в кайданках, а як пояснили працівники ГСО він бив чоловіка, який лежить без тями за магазином. Свідок пішла до потерпілого, який лежав без тями на землі і був у крові. Вони викликали СОГ та 103, а коли потерпілий прийшов до тями, то не дозволили йому встати, так як не знали які пошкодження він має. СОГ склала протокол огляду місця події, а потім свідок з напарником відвезли затриманого до Соборного ВП.

Показання вказаних свідків та потерпілого в частині зникнення його майна підтверджуються протоколом огляду місця події від 02.06.2017 року (т.2 а.с 10-12) та протоколом огляду від 06.06.2017 року (т.2 а.с. 54) з яких вбачається, що об`єктом огляду є предмети, що надані були для огляду працівниками УПП, які були виявлені у ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон «Nokia» з сім картою Київстар чорного кольору, модель 101, imei НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Nokia», сіро-чорного кольору модель 2330 С, imei НОМЕР_2 , зв`язка ключів 8 штук з одним магнітом, що в останнього знаходились в правому передньому кармані шортів на ньому. Також під час огляду за адресою: АДРЕСА_2 ділянці площею 10х10 м виявлено сліди боротьби, сліди РБК. Сліди боротьби виражався в слідах волокити та порушення обстановки.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2017 року (т.2 а.с. 66-68) вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 серед п`яти представлених мобільних телефонів впізнав свій мобільний телефон «Nokia» під № 1 який 02.06.2017 року під час нападу був у нього в кишені джинсів.

Це саме той телефон, який було вилучено у обвинуваченого під час його затримання, що підтверджує намір останнього на заволодіння майном потерпілого.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2781-17 від 22.06.2017 року (т.2 а.с. 75-77) встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа 2330с-2» сріблясто-чорного кольору на момент скоєння злочину, а саме на 02.06.2017 рік склала 680,00 гривень.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілого, свідків суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Посилання сторони захисту на протиріччя в показаннях свідків суд вважає необґрунтованим, оскільки впоказаннях свідків не вбачається істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження та ролі обвинуваченого при скоєнні злочину. Деякі розбіжності в показаннях свідків свідчать про індивідуальне сприйняття кожним подій, учасниками і очевидцями яких вони були і не впливають на висновки суду в цілому.

Посилання обвинуваченого на те, що він переплутав телефон потерпілого зі своїм телефоном спростовується показаннями свідків, які підтвердили факт відшукування майна обвинуваченим у потерпілого.
При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить зі ступеня тяжкості вчиненого злочину, який являються тяжким, даних про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, з місця проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Враховуючи висновок досудової доповіді, складеної Соборним районним сектором ЦМВ м. Дніпра Уповноваженого органу з питань пробації, тяжкість злочину, обставини злочину, що описано вище, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину і міцні соціальні зв`язки, які мають утримати його від вчинення в подальшому протиправних дій, позицію потерпілого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з- під варти в залі судового засідання.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, (imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_3 )- повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - зв`язку ключів у кількості 8 штук та один ключ від домофону-повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1