Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1562/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин заяву про застосування п. в ст. 1 та ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кольчугіно, Сімферопольського району, АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, одруженого (шлюб зареєстровано 13.02.2009 року Залізничним ВРАЦС Сімферопольського МУК) АР Крим, має на утримані одну неповнолітню дитину, до засудження не працюючого, раніше судимого: 04.06.2008 року Гагарінським районним судом м. Севастополя за ст. 186 ч 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Засудженого: 05.03.2009 року Сімферопольським районним судом АР Крим за ч.2 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 04.06.2008 року та остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Сімферопольського районного суду, АР Крим від 05.03.2009 року, строк попереднього ув`язнення з 10.11.2008 року по 05.05.2009 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення з 10.11.2008 року по 05.05.2009 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
26.09.2017 року засуджений ОСОБА_4 подав заяву про застосування до нього п. в ст. 1 та ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглянувши заяву, матеріали особової справи, думку прокурора, який заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» оскільки засуджений вчинив тяжкий до закінчення іспитового строку за попереднім вироком, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 засуджено за вироком Гагарінським районним судом м. Севастополя від 04.06.2008 за ч.2 ст. 186 К України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Однак призначене покарання ОСОБА_4 не відбув, знову вчинив злочин в період випробування.
Так, вироком Сімферопольським районним судом АР Крим від 05.03.2009 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі сг. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 04.06.2008 року та остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)».
З огляду на це суд зазначає наступне.
Відповідно до положень п. в) ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 7 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Проте ОСОБА_4 засуджено за вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, що виключає можливість застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання не більше 10 років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно з положеннями п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до п.п. «в», «е» ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, , та яких засуджено, зокрема за розбій (стаття 187 КК України).
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 , будучи звільненим судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, засуджений за ч.2 статті 187 КК України (розбій), суд доходить висновку, що ці обставини виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 , а тому в задоволенні заяви про застосування амністії слід відмовити.
Керуючись ст. 539 КПК України, п.п. «в», «е» ст.9 Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.1, 4, 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, суд,-
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016» - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя : підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1