Справа № 621/829/17
Пр. № 1-кп/621/110/17
ВИРОК
Іменем України
11 вересня 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0001445 внесене до ЄРДР від 27.12.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, не працюючого, із неповною середньою освітою, раніше судимого:

- вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не став та знову вчинив новий аналогічний злочин.

Так, 26.12.2016 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхав на електропотязі до м. Зміїв Харківської області, де з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 де шляхом пошкодження вікна, проник до жилого будинку, розміщеного за вище вказаною адресою та вчинив замах на викрадення майна, а саме телевізору торгової марки «Samsung LE32R81B», ресивер супутниковий ТМ "Ореnbox Х-800", ресивер супутниковий ТМ «Ореnbox Х-800», ресивер супутниковий ТМ «Gi ST 9196» на загальну суму 6304 грн. згідно висновку товарознавчої експертизи №2 від 10.01.2017 року, однак не довів злочин до кінця, так як був зупинений працівниками взводу Зміївського ВП УПО Харківської області, які при спрацюванні кнопки тривожного виклику прибули на місце події та затримали останнього, таким чином ОСОБА_4 не довів злочин до кінця по причинам, що не залежали від його волі.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину, а саме, про те, що 26.12.2016 року, він приїхав на електропотязі до м. Зміїв Харківської області, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження вікна, проник до жилого будинку, та хотів викрасти майно. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яку не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, поєднане з проникненням у житло, вчиненому повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: телефон Самсунг, три тюнера, 2 пульта від телевізора та пульт від тюнеру вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 ..

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: