Провадження № 1-кп/760/1587/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2017 року Солом`янський районний суд м.Києва
в складі:головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора : ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинуваченої : ОСОБА_3
29.06.2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи у Центральному вокзалі станції «Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у переході з колії 5 та 6, помітила раніше їй невідому ОСОБА_6 , яка підіймалася східцями на другий поверх Центрального вокзалу до залу очікування «Конкорс» та мала при собі рюкзак, який знаходився у неї за спиною.
Побачивши вказаний рюкзак, у обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинений з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої ОСОБА_6 ..
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшла ззаду до ОСОБА_6 , яка підіймалася східцями та непомітно для останньої, правою рукою розстебнула рюкзак, який висів у потерпілої на спині та просунула праву руку до рюкзака, звідки таємно викрала шкіряний гаманець «Guess» чорного кольору, вартістю 3000 гривень, у якому знаходилися грошові кошти у сумі 1286 гривень, банківська картка «А-банку» та дисконтні картки у кількості чотири штуки, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, який поклала до кишені свого рюкзака та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В подальшому обвинувачена ОСОБА_3 була затримана працівника поліції і викрадене майно у неї було вилучено та повернуто потерпілій ОСОБА_6 ..
Діями обвинуваченої ОСОБА_3 було завдано матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 4286 гривень, яка відшкодована шляхом повернення викраденого.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у таємному викраденні 29.06.2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи у Центральному вокзалі станції «Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, у переході з колії 5 та 6, чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , на суму 4286 гривень, при обставинах, викладених у фабулі вироку, визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному і дала пояснення щодо вчинення нею кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким в т.ч. і нею не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_3 .
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна(крадіжка), а тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, її особу: раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей.
Щире розкаяння обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому, судом визнається, як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченої.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а також і те, що вчинений нею злочин віднесено до злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити їй міру покарання у виді штрафу в дохід держави.
Обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням і проти цього не заперечували прокурор та захисник, про звільнення її від відбування покарання відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, т.я. вона має на утриманні трьох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлений батьківських прав.
Відповідно до п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у зв`язку з тим, що вона вчинила злочин середньої тяжкості, на день набрання чинності цим Законом, має трьох малолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років і відносно яких не позбавлена батьківських прав, раніше до неї не застосовувався Закон України «Про амністію» і вона не відноситься до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про амністію в Україні», а також осіб, до яких амністія не застосовується відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Керуючись ст. 8, 62 Коституції України, ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. 4 Закону України «Про амністію в Україні» (із змінами, внесеними Законом України № 1246 VII від 06.05.2014 року), ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Визнати винуватою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді штрафу в дохід держави.
Речові докази: шкіряний гаманець «Guess» чорного кольору, грошові кошти у сумі 1286 гривень, банківську картку «А-банку» та дисконтні картки у кількості чотирьох штук, залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1