Справа № 156/1009/17 Провадження № 1-кп/165/238/17 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

потерпілих: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську, кримінальне провадження №80000098 від 23 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2017 року застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року продовжено строк тримання під вартою обраний відносно останнього до 20 серпня 2017 року включно, а ухвалою того ж суду від 09 серпня 2017 року до 07 жовтня 2017 року включно. Ухвалою Нововолинського міського суду від 06 жовтня 2017 року строк запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_8 продовжено до 04 грудня 2017 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований щодо останнього закінчується 04 грудня 2017 року. У клопотанні зазначає, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу не зменшилися, обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілих, чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду справи, що унеможливлює застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Також, просив врахувати, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, є громадянином Грузії, а тому є велика ймовірність того, що він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, однак просив задоволити клопотання заявлене захисником ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обгрунтовуючи тим, що обвинувачений має місце проживання на території України і ризики, зазначені прокурором не підтверджені доказами, а тому просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання. Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілі та представник потерпілої ОСОБА_13 у підготовчому судовому засіданні, кожен зокрема, підтримали клопотання прокурора, вважають його обгрунтованим та таким, що підляє задоволенню. У задоволенні клопотання сторони захисту просили відмовити, у зв`язку з тим, що домашній арешт не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

Колегія суддів, заслухавши думку обвинувачених, їх захисників, потерпілих, представника потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У підготовчому судовому засіданні, з копій ухвал Луцького міськрайонного суду від 29 квітня 2017 року, від 22 червня 2017 року та від 09 серпня 2017 року та ухвали Новоовлинського міського суду від 06 жовтня 2017 року встановлено, що на досудовому розслідуванні та підготовчому судовому засіданні вищевказаного кримінального провадження існували ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання на території України, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Стаття 199 КПК України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою, де вказано, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів, враховує те, що ОСОБА_8 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, один з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, передбаченого санкціями вищевказаних статтей, вік та стан здоров`я останнього, а також те, що він немає міцних соціальних зв`язків в Україні, а тому є достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися і обвинувачений надалі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто докази та обставини, на які посилається прокурор дають всі підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Доводи сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження у підготовчому судовому засіданні, а відтак не беруться колегією суддів до уваги.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, колегія суддів, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, приходить до висновку, що немає підстав визначати ОСОБА_8 розмір застави.

Керуючись ст. 177, ст.178, ст.183, ст.197, ст.199, ст.315 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто з 23 листопада 2017 року до 21 січня 2018 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 21 січня 2018 року включно.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Судді підписи

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1