Справа № 473/550/18
Номер провадження1-кп/473/132/2018
ВИРОК
іменем України
"23" березня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000051 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Григорівське Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2018 року близько 01:30 год. в м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кафе-бару «Лайм», яке розташоване по вул.Київській, 237 Б, де відбувався святковий вечір. Після пропозиції власника закладу покинути заклад у зв`язку із закриттям останнього, відповідно до встановленого графіку роботи, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі та добропристойності, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб та протиставити себе іншим громадянам, з використанням малозначного приводу - бажанням увімкнути музику та продовжити роботу закладу, розпочав вчиняти умисні дії, які виразились у нецензурній лайці щодо оточуючих, шарпання їх за верхній одяг, гучні викрики в бік власників та гостей кафе. У відповідь на отримані зауваження з приводу непристойної поведінки ОСОБА_4 , продовжуючи хуліганські дії, наніс побої рукою в область голови ОСОБА_6 та один удар ногою в живіт ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 , вимагаючи від власників продовжити роботу закладу, намагаючись потрапити до приміщення останнього, умисно ударами рукою пошкодив вхідні металопластикові двері, ПВХ 1360 x 2060 мм вартістю 8500 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, визнав, не оспорюючи жодної із обставин, зазначених в обвинувальному акті, від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Також обвинувачений повністю визнав цивільний позов, не оспорюючи його розміру, підстав та предмету позову.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він є власником закладу, де відбувалася події, зазначені в обвинувальному акті. Спочатку дівчина, яка була із обвинуваченим, поводила себе непристойно, не реагувала на зауваження. Тому він змушений був припинити роботу закладу та попросив вийти відвідувачів. На вулиці ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , намагався вдарити також і його. Коли всі зайшли до кафе обвинувачений намагався вдарити і його матір, а потім навмисно пошкодив двері закладу. На неодноразові зауваження з його боку та від його матері, відвідувачів кафе ОСОБА_4 не реагував, поводив себе зухвало, кидався битися.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили проводити судове засідання в їх відсутності. З огляду на відсутність заперечень від учасників процесу та враховуючи положення ст.325 КПК України судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності потерпілих.

Крім показань потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, підтверджується власним визнанням обвинуваченим своєї вини.

Суд, дослідивши всі зібрані та надані докази та оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, оскільки відповідно до п.5 Постанови ПВСУ від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є визнання своєї вини, усвідомлення вчиненого, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений в силу ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, вчинений ним вперше, а також позиції учасників процесу, висловлені ними в дебатах, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкції ч.1 ст.296 КК України, за якою йому пред`явлене обвинувачення у вигляді штрафу та враховує, що таке покарання відповідає висновкам органу пробації у досудовій доповіді.

Потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 8500 грн. матеріальної шкоди та 1500 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Позов потерпілого обвинувачений визнав повністю, - тому суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки обвинувачений повністю визнав пред`явлений до нього цивільний позов потерпілого, то він підлягає задоволенню. Так, судом при вирішенні питання в частині цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної та моральної шкоди приймаються до уваги положення ст.206 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення вироку) згідно із ч.1 якої відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Частина 4 ст.206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 8500 грн. матеріальної шкоди та 1500 грн. моральної шкоди, завданої злочином, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. матеріальної шкоди та 1500 (півтори тисячі) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: