УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши за участю представника особи, яка подала клопотання - ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Дніпрофінансгруп» про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
20.12.2017р. директор TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2017р. у справі №201/16325/17 на земельну ділянку, кадастровий №:03:121:0004, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Хортицька (попередня назва - Боженка), будинок 64а та на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Хортицька (попередня назва - Боженка), будинок 64а.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 19.12.2017р. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» отримало інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення арешту на майно товариства, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Хортицька (колишня назва - Боженка), буд. 64а та земельної ділянки, кадастровий номер: :03:121:0004, що знаходиться за цією ж адресою. Підставою для накладення арешту на майно TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» є ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2017р. по справі №201/16325/17. Власником арештованого майна є TOB «ФК «Дніпрофінансгруп», проте товариство, директором якого є заявник, не залучалося у справу, питання щодо накладання арешту приймалося за відсутності представників товариства та без належного повідомлення останнього. Підставою для задоволення клопотання слідчого судді зазначена кваліфікація злочину згідно ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка). Директор TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначає у своєму клопотанні, що злочину крадіжки майна не вчинялось. У відповідності до АКТу приймання-передавання речей від 24.10.2017р., підписаного директором TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , рухоме майно, що знаходилося за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 було передано на відповідальне зберігання TOB «ФК «Дніпрофінансгруп».

Представник заявника в судовому засіданні вимоги про скасування арешту підтримав та просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні та доказів, наявних в матеріалах справи.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання за його відсутністю.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши доводи клопотання, співставивши їх з фактичними даними, які містяться в матеріалах та вимогах кримінального процесуального закону, приходить до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання виходячи з наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2017р. (справа № 201/16325/17, провадження № 1-кс/201/10377/2017) було накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :03:121:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0452 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та об`єкт житлової нерухомості-домоволодіння, загальною прощею: 129.6 кв.м., житловою прощею: 72.3 кв. м. який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), вул. Боженка (нині вул. Хортицька), буд. 64а, та який складається з літ. А-1, житловий будинок шл. бл. обл. цегл., загальна площа 129,6 кв.м, житлова площа 72,3 кв.м..2 літ.Б літня кухня цегл; літ. Д гараж шл. бл.; 4.літ.З сарай цегл.; 5 літ. И сарай ракуш. обл. цегл.; 6 літ. К сарай цегл.; 7 літ. Л вбиральня цегл.; 8 літ.М навіс; 9 літ.1-6,1 огорожі, споруди, змощення, що на праві власності належить ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» .

Із ухвали про накладення арешту на майно слідує, що старший слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором місцевої прокуратури №2Дніпропетровської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, яке було обґрунтоване тим, що до Соборного ВП ДВП звернулась ОСОБА_8 з заявою, в якій просила вжити заходів до невідомих їй осіб, які шахрайським шляхом, заволоділи будівлею офісу загальною площею 452 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

31.10.2017р. вищевказані відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003711 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , протягом 5 років, від якого у них 3 неповнолітніх дітей.

29.09.2007р. ОСОБА_5 придбав за договором купівлі-продажу, що був посвідчений 29.08.2007р. за реєстром № 3508 приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_9 , зареєстрованого Дніпропетровським МБТІ 01.04.1997р. за № 126 в книзі № Р561, земельна ділянка, кадастровий номер :03:121:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0452 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та об`єкт житлової нерухомості-домоволодіння, загальною прощею: 129,6 кв.м., житловою прощею: 72.3 кв. м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який складається з літ. А-1, житловий будинок шл. бл. обл. цегл., загальна площа 129,6 кв.м, житлова площа 72,3 кв.м..2 літ. Б літня кухня цегл; літ. Д гараж шл.бл.; 4 літ. З сарай цегл.; 5 літ. И сарай ракуш. обл. цегл.; 6 літ. К сарай цегл.; 7 літ. Л вбиральня цегл.; 8 літ. М навіс; 9 літ.1-6,1 огорожі, споруди, змощення.

Крім того, 29.07.2007р. ОСОБА_5 заключив іпотечний договір з ПАТ «Банк Форум» на суму 250 тис.у.е.

Предметом іпотеки встановлено нерухоме майно, що стане власністю ОСОБА_5 після укладення цього договору, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Набуття Іпотекодавцем у власність предмета іпотеки у майбутньому підтверджується Договором купівлі-продажу від 29.08.2007р., укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 посвідчений ОСОБА_9 приватним нотаріусом ДМНО, зареєстрованого в реєстрі за №3508.

14.11.2007 ОСОБА_5 отримав у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1

В період з 29.08.2007р. по 19.07.2012р. в межах зазначеного кредитного договору ОСОБА_5 погашено 12 2210,22 тис. у.е. з яких: 17 463, 27 тис. у.е. - сума направлена на погашення заборгованості по кредиту, 104 746 тис у.е. - сума направлена на погашення процентів за користування кредитними коштами.

10.09.2012р. ПАТ «Банк Форум», яке є правонаступником АКБ «Форум » звернулось до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2014р. позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5 задоволено часткового та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору і розмірі 2 192 393 грн.35 коп.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24.04.2014р. заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_5 залишено без задоволення.

30.01.2014р. видано виконавчий лист за рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, за яким відкрито виконавче провадження (за вик. листом №201/15819/13-ц)

Вказане виконавче провадження направлено за територією до Бабушкінської виконавчої служби.

На підставі того, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 є неповнолітні діти, які прописані в будинку, стягнення заборгованості за кредитним договором за рахунок нерухомого майна не можливо до їх повноліття.

Після, цього банком, жодними правозаступниками банка, жодних дій не вчинено задля погашення заборгованості.

24.10.2017р. ОСОБА_5 був із своєю родиною та нянею (Ольга) в своєму будинку по АДРЕСА_2 .

Приблизно о 10.30 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проникли невідомі, які почали здійснювати протиправні дії щодо майна потерпілої.

Вказані особи, розповіли, що вони працівники ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» і що вони власники будинку.

Ці особи, почали руйнувати будинок, блокувати вхід до кімнат та вішати замки на двері, погрожувати.

Невідомі погрожували, що необхідно підписати документи, про те, що ОСОБА_5 зобов`язується віддати 100 тис. у.е. через тиждень для того щоб уникнути втрати майна та що він не має претензій до останніх.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності земельна ділянка, кадастровий номер :03:121:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0452 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та об`єкт житлової нерухомості-домоволодіння, загальною прощею: 129.6 кв.м., житловою прощею: 72.3 кв. м. який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який складається з літ. А-1, житловий будинок шл. бл. обл. цегл., загальна площа 129,6 кв.м, житлова площа 72,3 кв.м..2 літ. Б літня кухня цегл; літ. Д гараж шл. бл.; 4.літ.З сарай цегл.;5 літ. И сарай ракуш. обл. цегл.; 6 літ. К сарай цегл.; 7 літ. Л вбиральня цегл.; 8 літ. М навіс; 9 літ.1-6,1 огорожі, споруди, змощення на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень Покровської державної адміністрації Дніпропетровської області належить ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» .

Крім того, відповідно до довідки №14470 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку осіб, виданої 23.10.2017р. головним спеціалістом відділу обліку проживання фізичних осіб ОСОБА_12 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні зареєстровані та проживаючі особи.

Однак, відповідно до довідки про склад сім`ї від 28.10.2017 виданою головою квартального комітету №2 ОСОБА_13 за адресою: м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), вул. Боженка (нині вул. Хортицька), буд. 64а, прописано 4 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , 1999 р.н., ОСОБА_14 , 2013 р.н., ОСОБА_15 , 2004 р.н.

На підставі наведеного, слідчий з метою не допущення відчуження зазначеного в клопотанні майна на третіх осіб, а також встановлення повних обставин скоєння злочину та осіб, які причетні до його вчинення, просив суд накласти арешт на зазначені в клопотанні майно арешт.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя, як вбачається із матеріалів, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження прийшов до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави прийти до висновку, що існують підстави, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно так як в іншому випадку дане майно може бути відчужене, знищене чи пошкоджене особами, які його використовують.

За встановленого, суд критично оцінює твердження заявника про те, що слідчим суддею ОСОБА_16 було необґрунтовано накладено арешт на вилучене майно, зокрема з урахуванням того, що вказана ухвала суду набула законної сили та в апеляційному порядку скасована не було.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Вирішуючи вимоги заявника слід зазначити, що сукупність даних, які містяться у матеріалах судового провадження свідчить про те, що арешт майна було накладено в межах кримінального провадження № 0003711, розпочатого 31.10.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до АКТу приймання-передавання речей від 24.10.2017р., підписаного директором TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , рухоме майно, що знаходилося за адресою домоволодіння АДРЕСА_1 було передано на відповідальне зберігання TOB «ФК «Дніпрофінансгруп».

Матеріалами підтверджено, що з вимогою про скасування арешту з вилученого майна звернувся директор TOB «ФК «Дніпрофінансгруп» ОСОБА_4 .

У досліджених матеріалах відсутні дані, які б свідчили про те, що заявник входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 170 КПК України осіб на майно яких під час досудового розслідування може бути накладено арешт. Таким чином, досудовим розслідуванням не підтверджено наявності підстав збереження арешту на цей час, слідчим та прокурором не надано суду належних та достатніх доказів наявності підстав для збереження арешту спірного майна.

Крім того, суду не надано доказів того, що у кримінальному провадженні встановлено осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а отже, не встановлено достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку із чим суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2017 року у справі №201/16325/17 на земельну ділянку, кадастровий №:03:121:0004, яка знаходиться за адресою : м. Дніпро, вул. Хортицька (попередня назва - Боженка), будинок 64а та на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, та підлягає негайному виконанню.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1