137/149/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2018р. смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, засудженого 11.06.2015 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 296, ст. 70, ст. 71 до п`яти років позбавлення волі (початок строку 12.02.2015, кінець строку 20.08.2019 року), про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким,
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яким просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення полі на більш м`яке у виді обмеження волі.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав.
Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_5 вважала за можливе застосувати до засудженого ОСОБА_6 положення ст. 82 КК України.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання пояснивши, що як на його думку, засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, має стягнення, характеризується незадовільно.
Прокурор ОСОБА_3 також заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи що засуджений не став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_6 раніше судимий, останній раз 11.06.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 071 КК України, до 5 років позбавлення волі (а.с.9-11).
Стаття 82 КК України передбачає, що умовою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
З матеріалів провадження, особової справи засудженого ОСОБА_6 та пояснень представника Літинської ВК № 123 вбачається, що під дію ст. 82 КК України останній підпадає по відбуттю 1/2 частини строку призначеного йому покарання (20.02.2017 р.), однак відповідно до витягу із протоколів № 4 від 22.02.2017 р. (а.с. 17), № 10 від 27.04.2016 р. (а.с. 18) та № 24 від 27.12.2017 р. (а.с. 19), комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовляла ОСОБА_6 у застосуванні до нього ст. 101 КВК України ст.ст.81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 , яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується незадовільно. Допустив одне порушення режиму відбування покарання за що притягався до дисциплінарної відповідальності, правами начальника установи. (а.с. 20)
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 04.12.2017 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_6 за час перебування у Літинській ВК № 123 має 1 стягнення, котре на момент розгляду клопотання погашене (а.с. 21).
Постановою за № 38 від 15.01.2018 р. ОСОБА_6 оголошено подяку (а.с. 22).
Не ігнорується наявне в ОСОБА_6 заохочення, однак акцентується увага на тому, що з моменту прибуття в Літинську ВК 123 18.08.2015 р. по день звернення до суду в останнього наявне лише 1 заохочення, що не дозволяє стверджувати, що засуджений за весь період відбування покарання ставленням до праці довів своє виправлення.
Також одне заохочення може свідчити лише про позитивну тимчасову тенденцію у поведінці засудженого, беручи до уваги, що ОСОБА_6 перебуває у місцях позбавлення волі з 12.02.2015 р. Однак, це не дає підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосоване заміна невідбутої частини строку покарання більш м`яким.
Враховуючи викладене вище суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_6 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, не довів того, що став на шлях виправлення, тому клопотання останнього не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1