Справа № 463/493/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/417/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

перекладача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, із вищою освітою, раніше не судому, не працюючу, одружену, має на утриманні двох дітей, уродженку м. Дніпропетровськ, без реєстрації, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст.358 КК України і призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 169 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 332 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації транспортних

засобів або інших засобів вчинення злочину, та без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахується з часу фактичного взяття її під варту з 01.09.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по день ухвалення вироку - 06 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , росіянина, громадянина Федеративної Республіки Німеччина, із середньою освітою, уродженця с. Глядіно Алтайського краю Російської Федерації, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 2 ст. 332, ч. 3 та 4 ст. 358 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 169 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 332 КК України 6 років позбавлення волі без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 3 ст. 358 КК України - 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_14 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_14 рахується з часу фактичного взяття його під варту з 01.09.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_14 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по день ухвалення вироку - 06 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_14 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українку, громадяку України, із середньою освітою, не працюючу, одружену, яка має на утриманні малолітню дитину, уродженку смт Великий Бичків, проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судиму 01 квітня 2015 р. Рахівським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 169, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України і призначено їй покарання:

- за ч. 2 ст. 169 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 332 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 3 ст. 358 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 рахується з часу фактичного взяття її під варту з 01.09.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по день ухвалення вироку - 06 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Вироком суду визнано винним та засудженно ОСОБА_15 за те, що він разом із своєю дружиною, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у невстановлений досудовим розслідуванням час через соціальну мережу «Вконтакте» познайомилися із ОСОБА_7 , які попросили допомоги у ОСОБА_7 в процесі пошуку малолітньої дитини для них. В свою чергу, ОСОБА_7 будучи зареєстрованим користувачем соціальної мережі «Вконтакте» в 2015 році (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) через зазначену мережу познайомилась із ОСОБА_9 , від якої дізналась, що остання вагітна та після пологів не має наміру залишити дитину в себе на вихованні. В цей час в ОСОБА_7 виник умисел на вчинення незаконних дій щодо усиновлення, незаконного переправлення особи через державний кордон України з використанням підроблених документів, для реалізації якого ОСОБА_7 розробила злочинний план, для виконання якого через соціальну мережу «В контакте» вступила в злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, і залучила до вчинення злочину ОСОБА_16 .

З метою реалізації розробленого злочинного плану ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повідомила останніх про наявність вагітної ОСОБА_9 , її анкетні дані із зазначенням можливості спілкування безпосередньо між подружжям ОСОБА_17 та ОСОБА_9 . Під час спілкування подружжя ОСОБА_17 повідомили ОСОБА_9 про наявність спільного із ОСОБА_7 умислу на вивезення малолітньої дитини за кордон. Після чого подружжя ОСОБА_17 домовились із ОСОБА_9 про передачу їм на виховання в сім`ю майбутню дитину, яку народить ОСОБА_9 з метою її подальшого вивезення за кордон, на що остання погодилась. У зв`язку із перебуванням ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_18 , з метою усунення перешкод у подальшому оформленні документів для незаконного перетину кордону України новонародженою дитиною, у зв`язку із необхідністю отримання згоди батька для вивезення дитини за кордон, виникла потреба в отриманні документів сторонніх осіб для використання їх при народженні дитини. З цією метою, ОСОБА_7 залучила до вчинення злочину ОСОБА_16 , з якою була знайома та перебувала в довірливих відносинах. При цьому, ОСОБА_7 не повідомила останню про дійсні свої наміри щодо вчинення злочину та попросила ОСОБА_16 , яка на той момент будучи вагітною не перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі, направити за місцем проживання ОСОБА_9 смт Великий Бичків паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 та «Обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні» на прізвище ОСОБА_16 , що остання і зробила. На виконання спільного плану дій 10 серпня 2015 р. через систему міжнародних платежів подружжя ОСОБА_17 надіслали ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 євро, які остання на виконання спільного плану мала використати на оплату передпологових аналізів. Діючи у відповідності із розробленим ОСОБА_7 плану дій, ОСОБА_19 використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні ПП «Астра-діа», що по вул. Грушевського в смт.В.Бичків Закарпатської області, здала аналізи та отримала відповідні медичні документи на прізвище ОСОБА_16 . Після цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, 12 серпня 2015 р. ОСОБА_9 прибула в м. Львів, де її зустріла ОСОБА_7 з метою оформлення та госпіталізації в міський комунальний клінічний пологовий будинок № 1 для народження дитини, при цьому використали паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16

22 серпня 2015 р. ОСОБА_9 , використовуючи документи ОСОБА_16 в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку АДРЕСА_4 , народила дівчинку, про що сповістила по телефону ОСОБА_7 та подружжя ОСОБА_17 . 25 серпня 2015 р. ОСОБА_9 виписалась із пологового будинку, зустрілась з подружжям ОСОБА_17 , перебуваючи по АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 безоплатно передала їм новонароджену дитину.

З метою реалізації злочинного плану щодо незаконного усиновлення та усунення перешкод для подальшого незаконного вивезення дитини за кордон, ОСОБА_7 довела до відома ОСОБА_9 та ОСОБА_20 про необхідність реєстрації дитини в органах РАГСу та отриманням свідоцтва про народження дитини, із зазначенням в документах завідомо неправдивих даних про батьківство ОСОБА_20 та використання під час перебування в РАГСі документів на прізвище ОСОБА_16 . З цією метою, враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_15 не є мешканцями міста Львова шляхом здійснення sms-повідомлень вказала необхідні для отримання документи органів державної влади, а саме РАГС та надала всю необхідну юридичну допомогу, яку вважала достатньою для досягнення розробленого нею плану. З цією метою 26 серпня 2015 р. ОСОБА_9 в супроводі ОСОБА_20 та попередньо залученого ними перекладача (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_20 ) прибули в приміщення Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (надалі РАГС), що по вул. Зелена, 77 в м. Львові. Перебуваючи в приміщенні РАГСу ОСОБА_9 подала заяву на видачу свідоцтва про народження ОСОБА_21 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на підроблення документів, ОСОБА_9 подала працівникам РАГСу медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015, згідно якого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09:15 год. народила дівчинку вагою 2900 грамів, та паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , а ОСОБА_15 , у свою чергу, працівникам ОСОБА_22 надав паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина з перекладом. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 за допомогою перекладача, заповнили заяву про визнання батьківства, в якій було зазначено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_15 являється батьком ОСОБА_21 . На підставі вказаних документів працівниками ОСОБА_22 (які не були обізнані про злочинні дії ОСОБА_15 та ОСОБА_9 ) 26 серпня 2015 р. видано завідомо підроблений офіційний документ який видається установою яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_1 . Після отримання вказаного свідоцтва ОСОБА_9 та ОСОБА_15 залишили приміщення ОСОБА_22 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо незаконного переміщення ОСОБА_21 через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , маючи умисел на підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується, зокрема приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків, з використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015р. прибули за адресою: АДРЕСА_6 , де свою діяльність здійснює приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 . Перебуваючи в приміщенні вищевказаної нотаріальної контори, ОСОБА_9 реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, надала нотаріусу ОСОБА_23 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 з проханням посвідчити заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_24 . Нотаріус ОСОБА_23 , будучи введеною в оману ОСОБА_9 щодо дійсних анкетних даних останньої, та будучи переконаною у зовнішній схожості ОСОБА_9 із особою, яка зображена на фотокартці в наданому нотаріусу паспорті громадянина України, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_20 , підготувала, посвідчила та видала на руки завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою - заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_20 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця ОСОБА_15 , 27 серпня 2015 р. перебуваючи в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що розташований по вул. Вербицького, 54 в смт Краковець Яворівського району Львівської області надав працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_25 та, в подальшому, ОСОБА_26 завідомо підроблений документ - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_2 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 , а також заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_20 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_20 для перетину державного кордону України чим вчинив всі дії, спрямовані на незаконне переправлення новонародженої дитини через державний кордон України. Однак, у зв`язку із відсутністю в ОСОБА_21 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, 27 серпня 2015 р. о 07:00 год. в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» ОСОБА_15 разом із ОСОБА_21 були затримані працівниками прикордонного загону.

При цьому, суд першої інстанції, ухвалючи вирок у даній справі, зокрема з приводу висунутого обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 149 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_27 за ч. 3 ст. 149 КК України, прийшов до висновку, що дії обвинувачених кваліфіковано не вірно, та що їх слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 169 КК України.

На вирок суду прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 , захисник обвинуваченого ОСОБА_28 адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржуваний вирок суду постановлений з порушенням вимог ст. ст. 411, 413 КПК України, а саме висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано кримінальний закон, тобто застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а тому вирок підлягає скасуванню. Зазначає, що судом безпідставно перекваліфіковано дії обвинувачених зі ст. 149 на ст. 169 КК України, оскільки зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами доказана вина всіх обвинувачених саме у скоєнні злочину, передбаченого ст. 149 КК України. Тобто дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджена вина всіх обвинувачених у скоєнні зазначених в обвинувальному акті злочинів. Також вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав неналежними доказами та відкинув протоколи негласних слідчих дій, оскільки ці негласні слідчі дії були проведенні на підставі ухвали апеляційного суду Львівської області. Крім того, вказує, що результати проведення таких слідчих дій не були головними або вирішальними доказами щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , а лише підтверджували інші докази, якими сторона обвинувачення обгрунтовувала вину вказаних осіб та в своїй сукупності доводила обставини, які підлягають доказуванню.

Просить даний вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 149 КК України і призначити їй покарання у вигляді 14-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, у вчиненні кримінального правопорушення; ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 149 КК України та призначити покарання у вигляді 13-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі; ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_14 остаточне покарання у вигляді 13-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 149 КК України та призначити покарання у вигляді 13-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4-х роки позбавлення волі, На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 13-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 вважає, що даний вирок підлягає скасуванню на підставі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання, яке є явно несправедливим через суворість. Зазначає, що в ході судового розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України стороною обвинувачення не було доведено, що в діях обвинуваченої ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення. Крім того, вказує, що судом першої інстанції не зазначено характеризуючих даних щодо ОСОБА_9 , зокрема те, що вона має на утриманні двох дітей, не була позбавлена материнських прав. За час перебування під вартою порушень утримання та правил поведінки осіб, взятих під варту не допускала, самостійно звернулась про надання дозволу працювати в межах території Львівської УВП (№ 19), до часу обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за місцем проживання характеризується позитивно, за період проживання в селищі скарг у виконком селищної ради на гр. ОСОБА_9 не поступало.

Просить скасувати вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з встановлення судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме встановлення відсутності в діях ОСОБА_9 складу інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_29 адвокат ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок якого було ухвалено незаконне судове рішення. Зазначає, що висновки, викладені у вироку суду не відповідають фактичним обставинам справи, крім того, судом не було застосовано норму прямої дії, а саме ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено вину останнього у скоєнні інкримінованих йому злочинах.

Просить даний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з встановлення судом підстав для закриття кримінального провадження, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у вироку відсутнє будь-яке обгрунтування наявності складу вказаного кримінального правопорушення, не зазначено які саме дії обвинувачених містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, не спростовано доводи сторони захисту, озвучені в дебатах. Крім того, судом не спростовано а прокурором не доведено, що обвинувачені усвідомлювали суспільно небезпечний характер перетину кордону офіційним батьком ОСОБА_30 із офіційною заявою матері з метою прибуття у місце проживання в іншій державі. Також вказує, що зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено вину останньої у скоєнні інкримінованих їй злочинах.

Просить даний вирок скасувати, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 358 КК України закрити у зв`язку із відсутністю в діянні складу вказаних кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задоволити його апеляційну скаргу, а скарги захисників відхилити, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та їхніх захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задоволити, а апеляцію прокурора відхилити, розглянувши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а апеляційні скарги захисників залишенню без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим та ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Разом з тим судом першої інстанції зазначені вимоги не дотримані.

І на думку колегії суддів, визнаючи невірною кваліфікацію дій ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 149 КК України, суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставно не взявши до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, колегією суддів встановлено, і це підтверджується дослідженими судом першої інстанції та перевіреними апеляційним судом доказами, що ОСОБА_7 , маючи умисел на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вступила в злочинну змову із ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, метою якої була безоплатна передача малолітньої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , що мало місце за наступних обставин.

Так, у невстановленкй досудовим розслідуванням час через соціальну мерєжу «Вконтакте» із ОСОБА_7 познайомились ОСОБА_14 та ОСОБА_32 , які попросили допомоги у ОСОБА_7 в процесі пошуку малолітньої дитини для них.

В свою чергу ОСОБА_7 , будучи зареєстрованим користувачем сошальної мережі «Вконтакте», в 2015 році (точної дати досудовим гозслідуванням не встановлено) через зазначену мережу познайомилась із ОСОБА_9 , від якої дізналась, що остання вагітна та після пологів не має наміру залишити дитину в себе на вихованні.

В цей час в ОСОБА_7 виник умисел на організацію здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, шляхом безоплатної передачі у фактичну власність малолітньої дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , для реалізації якого ОСОБА_7 розробила злочинний план, для виконання якого залучила ОСОБА_14 , особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_9 та ОСОБА_16 .

У відповідності до розробленого ОСОБА_7 плану ОСОБА_9 мала народити дитину, яку в подальшому передати ОСОБА_14 та ОСОБА_31 . З метою належної реалізації розробленого нею плану, який був а зведений до відома всіх учасників злочинної групи, ОСОБА_14 та ОСОБА_32 мали здійснювати матеріальну підтримку ОСОБА_9 перед пологами шляхом переказу грошових коштів, у зв`язку із чим ОСОБА_33 здійснювались грошові перекази на картковий рахунок, вказаний ОСОБА_9 .

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_18 , з метою усунення перешкод у подальшому оформленні документів для незаконного перетину кордону України новонародженою дитиною, у зв`язку із необхідністю отримання згоди батька для вивезення дитини за кордон, виникла потреба в отриманні документів сторонніх осіб для використання їх при народженні дитини. З цією метою ОСОБА_7 залучила до вчинення злочину ОСОБА_16 , з якою була знайома та перебувала в довірливих відносинах. При цьому, ОСОБА_7 не повідомила останню про дійсні свої наміри щодо вчинення злочину та попросила ОСОБА_16 , яка на той момент була вагітною та не перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі, направити за місцем проживання ОСОБА_9 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 та «Обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні» на прізвище ОСОБА_16 .

В подальшому ОСОБА_9 , отримавши такі документи, мала зробити аналізи, використовуючи при цьому отримані від ОСОБА_16 документи, та прибути в м. Львів для госпіталізації і подальшого народження дитини в міському комунальному клінічному пологовому будинку АДРЕСА_4 , з адміністрацією якого ОСОБА_7 планувала попередньо домовитись.

Для здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, ОСОБА_34 запланувала реєстрацію дитини в органах РАГСу із вказанням ОСОБА_35 як батька дитини та подальшим отриманням свідоцтва про народження дитини, а також нотаріально завіреної заяви ОСОБА_9 , яка мада використовувати паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 в супроводі батька ОСОБА_14 .

Після виконання вищевказаних дій ОСОБА_21 в супроводі ОСОБА_14 мала безперешкодно покинути територію України.

Реалізуючи розроблений нею злочинний план щодо здійснення незахонної угоди, об`єктом якої є людина, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_14 та ОСОБА_36 про наявність вагітної ОСОБА_9 та повідомила її анкетні дані із зазначенням можливості спілкування безпосередньо між Келлерами та ОСОБА_9 .

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_18 , з метою усунення перешкод у подальшому оформленні документів для незаконного перетину кордону України новонародженою дитиною, у зв`язку із необхідністю отримання згоди батька для вивезення дитини за кордон, виникла потреба в отриманні документів сторонніх осіб для використання їх при народженні дитини. З цією метою. ОСОБА_7 залучила до з чинення злочину ОСОБА_16 , з якою була знайома та перебувала в довірливих відносинах. При цьому, ОСОБА_7 не повідомила останню про дійсні свої наміри щодо вчинення злочину та попросила ОСОБА_16 , яка на той момент була вагітною та не перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі, направити за місцем проживання ОСОБА_9 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 та «Обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні» на прізвище ОСОБА_16 , що остання і зробила.

В подальшому ОСОБА_9 , отримавши документи на прізвище ОСОБА_16 , 12 серпня 2015 року в приміщенні ПП «Аетра-діа», що по АДРЕСА_7 зробила аналізи стану здоров`я.

Продовжуючи реалізацію спільного вищевказаного злочинного плану, 12 серпня 2015 року ОСОБА_9 прибула в м. Львів для госпіталізації і подальшого народження дитини в міському комунальному клінічному пологовому будинку АДРЕСА_4 .

З цією метою ОСОБА_7 прибула в м. Львів, де перебуваючи по АДРЕСА_5 в приміщенні пологового будинку, домовилась із керівництвом пологового будинку про народження у ньому ОСОБА_9 , яка мала при цьому використовувати документи на прізвище ОСОБА_16 .

З метою подальшої ефективної реалізації плану ОСОБА_7 довела до відомаОСОБА_9 необхідність реєстрації дитини в органах РАГСу із вказанням ОСОБА_14 як батька дитини та подальшим отриманням свідоцтва про народження дитини. З цією метою, враховуючи, що ОСОБА_9 та ОСОБА_14 не є мешканцями міста Львова, шляхом здійснення sms-повідомлень вказала необхідні для отримання документи органи державної влади, а саме РАГС, та надала всю необхідну юридичну допомогу, яку вважала достатньою для досягнення розробленого нею плану.
Так, 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 в супроводі ОСОБА_14 та попередньо залучено ними перекладача (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ) прибули в приміщення Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стануреєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (надалі по тексту - РАГС), що по вул.Зелена, 77 в м. Львові. Перебуваючи в приміщенні РАГСу, ОСОБА_9 подала заяву на видачу свідоцтва про народження ОСОБА_21 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на лроблення документів, ОСОБА_9 подала працівникам РАГСу медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015 року, згідно якого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09:15 год. народила дівчинку вагою 2900 гр., та паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 , у свою чергу, працівникам ОСОБА_22 надав паспорт громадянина ФедеративноїРеспубліки Німеччина з перекладом.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_14 за допомогою перекладача заповнили заяву про визнання батьківства, в якій було зазначено завіідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 являється батьком ОСОБА_21 .
На підставі вказаних документів працівниками ОСОБА_22 (які не були обізнані про злочинні дії ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ) 26 серпня 2015 року видано завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, що має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_1 .
Після отримання вказаного свідоцтва ОСОБА_9 та ОСОБА_14 залишили приміщення ОСОБА_22 .
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо незаконного переміщення ОСОБА_21 через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , 26 серпня 2015 року прибули за адресою: АДРЕСА_6 , де свою діяльність здійснює приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 .
Перебуваючи в приміщенні вищевказаної нотаріальної контори, ОСОБА_9 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, надала нотаріусу ОСОБА_23 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 з проханнямпосвілчити «заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька Келлер Александера».
Нотаріус ОСОБА_23 , будучи введеною в оману ОСОБА_9 щодо дійсних анкетних даних останньої, та будучи переконаною у зовнішній схожості ОСОБА_19 із особою, яка зображена на фотокартці в наданому нотаріусу паспорті громадянина України, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підготувала, посвідчила та видала на руки завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом іякий надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особоюзаяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесенозавідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .
Після завершення всіх дій, які учасники групи мали виконати для завершення злочину до кінця, ОСОБА_37 , перебуваючи разом ізОСОБА_9 в приміщенні відділення «Приватбанку» по вул. Шота Руставелі, 38в м. Львові, за допомогою ОСОБА_9 здійснив платіж в сумі 13750 грн. ОСОБА_7 в якості оплати за надані нею послуги.
Після виконання вишевказаних дій, ОСОБА_21 в супроводі ОСОБА_14 мала безперешкодно покинути територію України, однак 27 серпня 2015 року на спробі перетину кордону ОСОБА_14 , який супроводжував ОСОБА_21 було затримано працівниками прикордонної служби.
Окрім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на організацію підроблення документів, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_14 , особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_9 , вчинила організацію підрооблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, що мало місце за наступних обставин.
Так, 22 серпня 2015 року ОСОБА_9 в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку № 1 в м. Львові використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 народила дитину ОСОБА_21 . З метою усунення перешкод для подальшого незаконного вивезення ОСОБА_21 за кордон, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ,, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особою,матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повідомила останнім про необхідність прибуття до ОСОБА_22 з метою отримання свідоцтва про народження. При цьому, ОСОБА_7 шляхом надсилання sms-повідомлень вказала ОСОБА_9 та ОСОБА_14 адресу розташування РАГСу.
З метою ефективного доведення умислу на підроблення документів до кінця, ОСОБА_9 зобов`язувалась прибути до визначеного ОСОБА_7 . РАГСу для реєстрації дитини. При цьому, ОСОБА_7 з метою досягнення умислу документів до кінця повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_14 про необхідність зазначення в документах завідомо неправдивих даних про батьківство ОСОБА_14 та використання під час перебування в РАГСі документів на прізвище ОСОБА_16 .
В подальшому згідно розробленого плану дій ОСОБА_9 , викориетовуючи документи ОСОБА_16 мала звернутись до приватного нотаріуса з метою виготовлення та посвідчення заяви від імені матеріновонародженої дитини про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .

Реалізуючи зазначений умисел, 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 , діючи на впконання вказівок ОСОБА_7 , прибула разом із ОСОБА_14 в РАГС, що по вул. 3елена, 77 в м. Львові, де подала заяву на видачу свідоцтва про народження ОСОБА_21 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на підроблення документів, ОСОБА_9 подала працівникам РАГСу медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015 року, згідно якого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09:15 год. народила дівчинку вагою 2900 гр., та паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 , у свою чергу, працівникам ОСОБА_22 надав паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина з перекладом.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_14 за допомогою перекладача,який прибув разом із ними та не був обізнаний про злочинні дії вказаних осіб, заповнили заяву про визнання батьківства, в якій було зазначенозавідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 являється батьком ОСОБА_21 .
На підставі вказаних документів працівниками ОСОБА_22 (які не були обізнані про злочинні дії ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ) 26 серпня 2015 року видано завідомо підроблений офіційний документ який видається установою яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою шзлсдетання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_3 .
Після отримання вказаного свідоцтва ОСОБА_9 та ОСОБА_14 залишили приміщення ОСОБА_22 .
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо підробленнядокументів, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015 року прибули за адресою: АДРЕСА_6 , де свою діяльність здійснює приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 .
Перебуваючи в приміщенні вищевказаної нотаріальної контори, ОСОБА_9 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, надала нотаріусу ОСОБА_23 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 з проханням посвідчити заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 .Нотаріус ОСОБА_23 , будучи введеною в оману ОСОБА_9 щодо дійсних анкетних даних останньої, будучи переконаною у зовнішній схожості ОСОБА_9 із особою, яка зображена на фотокартці в наданому нотаріусу паспорті громадянина України, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підготувала, посвідчила та видала на руки завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особоюзаяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесенозавідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .
Також ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне переправлення громадянки України малолітньої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинила дії спрямовані на вивезення ОСОБА_21 за межі України за наступних гбставин.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 повідомила учасників злочинної групи про необхідність підроблення документів для їх подальшого використання як способу незаконного перетину державного кордону України. З цією метою ОСОБА_9 26 серпня 2015 року, перебуваючи в приміщенні РАГСу, використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , звернулась із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини ОСОБА_21 , в яке зі слів ОСОБА_9 були внесені завідомо неправдиві відомості про батьківство ОСОБА_14 . На основі виданого свідоцтва 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , якій ОСОБА_9 надала, як свій, паспорт ОСОБА_40 і отримане в РАГСісвідоцтво про народження ОСОБА_21 та з допомогою нотаріуса, яка не була обізнаною про злочинний план ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , посвідчила заяву від імені ОСОБА_16 про дозвіл ОСОБА_14 на вивезення дитини за кордон.
У такий спосіб ОСОБА_7 виконала всі дії, спрямовані на організацію «законного перетину кордону України ОСОБА_21 , однак у зв`язку із відсутністю в останньої паспорта громадянина України для виїзду за кордон, 27 серпня 2015 року о 07:00 год. на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» ОСОБА_41 разом із ОСОБА_21 були затримані працівниками прикордонного загону.
Крім того, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_14 маючи умисел на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вступив в злочинну змову із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , метою якої була безоплатна передача малолітньої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_42 , що мало місце за наступних обставин.
Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у 2015 році ОСОБА_14 вступив в злочинну змову із своєю дружиною, метою якої було здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина. З цією метою ОСОБА_32 , яка являється зареєстрованим користувачем соціальних мереж «Вконтакте» познайомилась із ОСОБА_7 . В ході спілкування із останньою ОСОБА_32 запропонувала ОСОБА_7 підшукати для неї та ОСОБА_14 дитину для подальшої безоплатної передачі малолітньої дитини у фактичну власність Келлерів, яку б вони могли перевезти за місцем свого іраживання в Федеративну Республіку Німечинна, на що ОСОБА_7 - погодилась.
В подальшому ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_14 та ОСОБА_36 про особу ОСОБА_9 , яка, будучи вагітною, не мала наміру залишати в себе на виховання дитину та, у зв`язку із цим, про можливість безоплатної передачі нею малолітньої дитини у фактичну власність ОСОБА_17 , та яку б вони могли перевезти за місцем свого проживання в Федеративну Республіку Німеччина.
На виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконну безоплатну передачу новонародженої дитини, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_32 через соціальну мережу «Вконтакте» зв`язалась із ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_7 запропонувала передати їй та ОСОБА_14 дитину ОСОБА_9 , яку остання мала народити в серпні 2015 року.
Під час спілкування ОСОБА_32 повідомила ОСОБА_9 про наявність спільного із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 умислу на вивезення малолітньої дитини за кордон. Після чого ОСОБА_32 запропонувала ОСОБА_9 передати подружжю ОСОБА_17 майбутню дитину ОСОБА_9 з метою її подальшого вивезення за кордон, на що остання погодилась.
У відповідності із розробленим ОСОБА_7 плану дій щодо вчинення злочину ОСОБА_14 та ОСОБА_32 після народження ОСОБА_9 дитини мали прибути в м. Львів для фактичного одержання дитини у власність. І при цьому, ОСОБА_14 та ОСОБА_32 в період вагітності ОСОБА_9 ,маючи на меті народження останньою здорової дитини, забезпечували її нормальну життєдіяльність шляхом переказу грошових коштів.

Так, на виконання спільного плану дій щодо передачі дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_33 , 10 серпня 2015 року через систему міжнародних платежів остання надіслала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 євро, які остання на виконання спільного плану мала використати на оплату передпологових аналізів.

22 серпня 2015 року ОСОБА_9 сповістила по телефону ОСОБА_14 та ОСОБА_36 про народження нею дівчинки та про перебування її в пологовому будинку по АДРЕСА_5 .

Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та особою, особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, умислу на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а саме передачу новонародженої дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , 25 серпня 2015 року ОСОБА_14 та ОСОБА_32 прибули, згідно попередньої домовленості, в м. Львів.

Перебуваючи в м. Львові, ОСОБА_14 та ОСОБА_32 домовились про зустріч із ОСОБА_9 поблизу пологового будинку по АДРЕСА_5 . В ході зустрічі із ОСОБА_9 поблизу полового будинку остання вчинила безоплатну передачу новонародженої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_31 .

В подальшому 26 серпня 2015 року ОСОБА_43 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (надалі по тексту - РАГС), отримала свідоцтво про народження ОСОБА_21 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 . В подальшому, цього ж дня ОСОБА_9 від імені ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори по вул. Валовій, 3 в м. Львові, підписала заяву про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 в супроводі батька ОСОБА_14 , в яку також були внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 .

Після завершення всіх дій, які учасники групи мали виконати для завершення злочину до кінця, ОСОБА_14 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 в приміщенні відділення «Приватбанку» по вул. Шота Руставелі, 38 в м. Львові, за допомогою ОСОБА_9 здійснив платіж в сумі 13750 грн. ОСОБА_7 , в якості оплати за надані нею послуги.

Окрім того, ОСОБА_14 , маючи умисел на підроблення документів діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_33 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вчинив підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, що мало місце за наступних обставин.

Так, 22 серпня 2015 року ОСОБА_9 в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку № 1 в м. Львові використовуючи паспортгромадянина України на прізвище ОСОБА_16 народила дитину ОСОБА_21 . З метою усунення перешкод для подальшого незаконного вивезення ОСОБА_21 за кордон, ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовоюгрупою осіб із ОСОБА_9 , на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015 року прибув разом із ОСОБА_9 в РАГС, що по вул. Зелена, 77 в м. Львові, деОСОБА_9 подала заяву на видачу свідоцтва про народження ОСОБА_21 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на : дроблення документів, ОСОБА_9 подала працівникам РАГСу медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015 року, згідно якого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09:15 год. народила дівчинку вагою 2900 гр., та паспортгромадянина України на прізвище ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 , у свою чергу, працівникам ОСОБА_22 надав паспорт громадянина ФедеративноїРеспубліки Німеччина з перекладом.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_14 за допомогою перекладача (який прибув разом із ними та не був обізнаний про злочинні дії вказаних осіб), заповнили заяву про визнання батьківства, в якій було зазначено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 являється батьком ОСОБА_21 .
На підставі вказаних документів працівниками ОСОБА_22 (які не були обізнані про злочинні дії ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ) 26 серпня 2015 року видадано завідомо підроблений офіційний документ який видається установою яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_1 .
Після отримання вказаного свідоцтва ОСОБА_9 та ОСОБА_14 залишили приміщення ОСОБА_22 .
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо незаконного переміщення ОСОБА_21 через державний кордон України, діючи за попередньою передньою змовою групою осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , маючи умисел на підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, діючи за передньою змовою групою осіб, на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015 року прибули за адресою: АДРЕСА_6 , де свою діяльність здійснює приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 .
Перебуваючи в приміщенні вищевказаної нотаріальної контори, ОСОБА_9 реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, надала нотаріусу ОСОБА_23 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 з проханням посвідчити заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 . Нотаріус ОСОБА_23 будучи введеною в оману ОСОБА_9 щодо дійсних анкетних даних останньої, будучи переконаною у зовнішній схожості ОСОБА_9 із особою, яка зображена на фотокартці в наданому нотаріусу паспорті громадянина України, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підготувала, посвідчила та видала на руки завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою- заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 та які ОСОБА_14 засвідчив своїм підписом.
Окрім того, ОСОБА_14 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, використав такий, що мало місце за наступних обставин.
Так, 22 серпня 2015 року ОСОБА_9 в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку № 1 в м. Львові використовуючи паспортгромадянина України на прізвище ОСОБА_16 народила дитину ОСОБА_21 . З метою усунення перешкод для подальшого незаконного вивезення ОСОБА_21 за кордон, ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовоюгрупою осіб із ОСОБА_9 , на виконання вказівок ОСОБА_44 , 26 серпня 2015 року в приміщенні РАГСу, що по вул. Зелена, 77 в м. Львові отримав завідомо дроблений офіційний документ який видається установою яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_1 . В подальшому 26 серпня 2015 року в приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 по вул. Валовій, 3 в м. Львові отримав завідомо підроблений документ - заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .
Реалізуючи умисел на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_14 , керуючи автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 27 серпня 2015 року близько 07:00 год. прибув в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що розташований по вул.Вербицького, 34 в смт Краковець Яворівського району Львівської області на виїзд з території України.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на використання завідомо підроблених документів, перебуваючи в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що розташований по вул. Вербицького, 54 в смт Краковець Яворівського району, надав працівникам Мостиськогоприкордонного загону Західного регіонального управління Державної приикордонної служби України ОСОБА_25 та, в подальшому, ОСОБА_26 завідомо підроблений документ - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_5 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківстваОСОБА_14 , а також заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 для перетину кордону, чим використав вищевказані завідомо підроблені документи.
Однак, у зв`язку із відсутністю паспорта громадянина України для виїзду за кордон на прізвище новонародженої ОСОБА_21 працівниками прикордонної служби відмовлено в перетині кордону ОСОБА_14 та ОСОБА_21 .
Окрім того, ОСОБА_45 , маючи умисел на незаконнепереправлення громадянки України малолітньої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зародження, через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_33 , вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_21 за наступних обставин.
Так, 25 серпня 2015 року ОСОБА_45 , діючи за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи разом із зазначеними особами поблизу міського комунального клінічного полового будинку АДРЕСА_8 , де ОСОБА_9 вчинила безоплатну передачу новонародженої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_42 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, використовуючи поради ОСОБА_7 , спрямовані на незаконний перетин кордону ОСОБА_21 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебуваючи в приміщенні РАГСу, разом ОСОБА_9 , яка використовувала паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , звернувся із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини ОСОБА_21 , в яке зі слів ОСОБА_9 були внесені завідомо неправдиві відомості про батьківство ОСОБА_14 . На основі виданого із свідоцтва, 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 звернулась до приватного нотаріуса - Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , якій ОСОБА_9 надала, як свій, паспорт ОСОБА_40 і отримане в РАГСі свідоцтво про народження ОСОБА_21 та з допомогою нотаріуса, яка не була обізнаноюпро злочинний план ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , посвідчила заяву від імені ОСОБА_16 про дозвіл ОСОБА_14 на виведзення дитини за кордон.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_14 , 27 серпня 2015 року, перебуваючи в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», що розташований по вул. Вербицького, 54 в смт Краковець Яворівського району, надав працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_25 та, в подальшому, ОСОБА_26 завідомо підроблений документ - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_6 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 , а також заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 ,в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 , для перетину державного кордону України, чим вчинив всі дії, спрямовані на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 , маючи умисел на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, метою якої була безоплатна передача малолітньої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , що мало місце за наступних обставин.

Так, в травкі-червні 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання в смт В. Бичків Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані вагітності в соціальній мережі «Вконтакте» познайомилась із ОСОБА_7 , яка, дізнавшись що ОСОБА_9 не має наміру після пологів залишати в себе дитину, в невстановлений досудовим розслідуванням час запропонувала ОСОБА_9 здійснити незаконну угоду, об`єктом якої є людина, щляхом підшукування для дитини іншої сім`ї для подальшої безоплатної передачі малолітньої дитини у фактичну власність, на що остання погодилась.
На виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконну безоплатну передачу новонародженої дитини, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 через соціальну мережу «Вконтакте» зв`язалась з ОСОБА_33 та повідомила, що ОСОБА_7 запропонувала передати їй та ОСОБА_14 дитину ОСОБА_9 , яку остання мала народити в серпні 2015 року.
Під час спілкування ОСОБА_32 повідомила ОСОБА_9 про наявність спільного із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 умислу на вивезення малолітньої дитини за кордон. Після чого ОСОБА_32 запропонувала ОСОБА_9 передати подружжю ОСОБА_17 її майбутню дитину з метою її подальшого вивезення за кордон, на що остання погодилась.
У відповідності із розробленим ОСОБА_7 плану дій щодо вчинення злочину, до якого ОСОБА_7 залучила свою знайому ОСОБА_16 , оскільки між ними склались довірливі відносини внаслідок попереднього знайомства, не повідомляючи їй свої дійсні наміри щодо вчинення вказаного злочину,ОСОБА_16 на прохання ОСОБА_7 поштовим повідомленням надіслала за місцем проживання ОСОБА_9 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 та «Обмінну карту пологового будинку, пологового відділення лікарні» на прізвище ОСОБА_16 .
В подальшому, на виконання спільного плану дій щодо передачі дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , 10 серпня 2015 року через систему міжнародних платежів ОСОБА_32 надіслала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 євро, які остання на виконання спільного плану мала використати на оплату передпологових аналізів.
Діючи у відповідності із розробленим ОСОБА_7 плану, ОСОБА_9 , використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні ПП «Астра-діа», що по вул. Грушевського, 110 в смт В.Бичків Закарпатської області, здала аналізи та отримала відповідні медичні документи на прізвище ОСОБА_16 .
Після цього, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, з метою народження дитини, 12 серпня 2015 року ОСОБА_9 прибула в м. Львів, де її зустріла ОСОБА_7 . Перебуваючи в м. Львові, ОСОБА_7 досягла домовленості із адміністрацією міського комунального клінічного пологового будинку АДРЕСА_4 щодо госпіталізації у вказаний заклад ОСОБА_9 , яка використовувала при цьому паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 .
22 серпня 2015 року ОСОБА_9 , використовуючи документи ОСОБА_16 , в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку № 1 народила дівчинку, про що сповістила по телефону ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_36 .
Продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та особою, особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, умислу на здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людини, а саме передачу новонародженої дитини ОСОБА_14 та ОСОБА_31 , 25 серпня 2015 року ОСОБА_9 виписалась із пологового будинку, де її зустріли подружжя ОСОБА_17 . При цьому, після виписки з пологового будинку, перебуваючи по АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 вчинила безоплатну передачу новонародженої дитини у фактичну власність ОСОБА_14 та ОСОБА_31 .
В подальшому 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службиЛьвівського міського управління юстиції (надалі по тексту - РАГС), отрималасвідоцтво про народження ОСОБА_21 , в яке внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 . Та цього ж дня ОСОБА_9 від імені ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори по вул. Валовій, 3 в м. Львові, підписала заяву про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 в супроводі батька ОСОБА_14 , в яку також були внесені завідомо неправдиві відомості щодо батьківства ОСОБА_14 .
Після завершення всіх дій, які учасники групи мали виконати для завершення злочину до кінця, ОСОБА_14 , перебуваючи разом із ОСОБА_9 в приміщенні відділення «Приватбанку» по вул. Шота Руставелі, 38 в м. Львові, за допомогою ОСОБА_9 здійснив платіж в сумі 13750 грн. ОСОБА_7 в якості оплати за надані нею послуги.
Окрім того, ОСОБА_9 , маючи умисел на підроблення документів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_14 , особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_7 , вчинила підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, що мало місце за наступних обставин.
Так, 22 серпня 2015 року ОСОБА_9 в приміщенні міського комунального клінічного пологового будинку № 1 в м. Львові використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 народила дитину ОСОБА_21 . З метою усунення перешкод для подальшого незаконного вивезення ОСОБА_21 за кордон, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_14 , на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015 року прибула разом із ОСОБА_14 в РАГС, що по АДРЕСА_9 , де подала заяву на видачу свідоцтва про народження ОСОБА_21 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на підроблення документів, ОСОБА_9 подала працівникам РАГСу медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015 року, згідно якого ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09:15 год. народила дівчинку вагою 2900 гр. та паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , а ОСОБА_14 , у свою чергу, працівникам ОСОБА_22 надав паспорт громадянина Федеративної Республіки: Німеччина з перекладом.
Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 за допомогою перекладача (який прибув разом із ними та не був обізнаний про злочинні дії казаних осіб), заповнили заяву про визнання батьківства, в якій було зазначенозавідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 являється батьком ОСОБА_21 .
На підставі вказаних документів працівниками ОСОБА_22 (які не були обізнані про злочинні дії ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ) 26 серпня 2015 року видано завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою і має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем - свідоцтво про народження ОСОБА_21 серії НОМЕР_1 .
Після отримання вказаного свідоцтва ОСОБА_9 та ОСОБА_14 залишили приміщення ОСОБА_22 .
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу щодо незаконного зреміщення ОСОБА_21 через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , маючи умисел на підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання вказівок ОСОБА_7 , 26 серпня 2015 прибули за адресою: м. Львів, вул.Валова, 3, де свою діяльність здійснює приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 .
Перебуваючи в приміщенні вищевказаної нотаріальної контори, ОСОБА_9 реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, надала нотаріусу ОСОБА_23 паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 з проханням посвідчити заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 . Нотаріус ОСОБА_23 , будучи введеною в оману ОСОБА_9 щодо дійсних анкетних даних останньої, будучи переконаною у зовнішній схожості Арделан із особою, яка зображена на фотокартці в наданому нотаріусу паспорті громадянина України, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підготувала, посвідчила та видала на руки завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчується приватним нотаріусом і :який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою - заяву від імені ОСОБА_16 про надання згоди на тимчасові поїздки за кордон ОСОБА_21 у супроводі батька ОСОБА_14 , в яку внесено завідомо неправдиві дані про батьківство ОСОБА_14 .
Окрім того, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне переправлення громадянки України малолітньої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та громадянами Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинила дії, спрямовані на вивезення ОСОБА_21 за межі України за наступних обставин.
Так. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані вагітності та не маючи намірувиховувати народжену нею дитину, вступила в злочинну змову із ОСОБА_7 та громадянами Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_14 та особою, особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження,, метою якої була незаконна угода, об`єктом якої є людина, а саме новонароджена ОСОБА_21 , яка, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_33 , мала бути вивезена до Федеративної Республіки Німечинни.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, використовуючи поради ОСОБА_7 спрямовані на незаконний перетин кордону ОСОБА_21 , ОСОБА_9 26 серпня 2015 року, перебуваючи в приміщенні РАГСу, використовуючи паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_16 , звернулась із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини ОСОБА_21 , в яке зі слів ОСОБА_9 були внесені завідомо неправдиві відомості про батьківство ОСОБА_14 . На основі виданого свідоцтва, 26 серпня 2015 року ОСОБА_9 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , якій ОСОБА_9 надала, як свій, паспорт ОСОБА_40 і отримане в РАГСі свідоцтво про народження ОСОБА_21 та з допомогою нотаріуса, яка не була обізнаною про злочинний план ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , посвідчила заяву від імені ОСОБА_16 про дозвіл ОСОБА_14 на вивезення дитини за кордон.
У такий спосіб ОСОБА_9 , виконала всі дії, спрямовані на незаконний перетин кордону України ОСОБА_21 , однак у зв`язку із відсутністю в останньої паспорта громадянина України для виїзду за кордон, 27 серпня 2015 року о 07:00 год. на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» ОСОБА_14 разом із ОСОБА_21 були затримані працівниками прикордонного загону.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 своєї вини у скоєнні інкримінованих їм дій не визнали та відмовилися дати покази з даного приводу.
Однак, незважаючи на не визнання вини обвинуваченими у вчиненні ними інкримінованих їм злочинних діянь, їх вина підтверджується зібраними, дослідженими судом першої інстанції, частково дослідженими та перевіреними апеляційним судом доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_46 головного лікаря міського комунального клінічного пологового будинок № 1, яка в суді першої інстанції пояснила, що 13 серпня 2015 року до них в заклад поступила жінка і вона лише як головний лікар підписала заяву на обслуговування вагітної жінки на прізвище ОСОБА_16 . В подальшому 22 серпня 2015 року остання народила дівчинку і була виписана 25 серпня 2015 року;

- показами свідка ОСОБА_47 лікаря акушера - гінеколога міського комунального клінічного пологового будиноку № 1, яка пояснила, що обвинувачена ОСОБА_9 була в неї на лікуванні в серпні 2015 р. і проходила підготовку до родів. В подальшому вона народила дівчинку. Однак, обвинувачена на той час мала прізвище ОСОБА_48 і всі документи були оформлені на дане прізвище. Коли призначала лікування, обвинувачена повідомляла про можливість придбання ліків. Чи провідували будь-які особи обвинувачену в лікарні не пригадує, але пам`ятає, що вона ліками була забезпечена і хтось приносив харчі;

- показами свідка ОСОБА_49 в.о. Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, даними в суді першої інстанції, яка пояснила, що 26.08.2015 р. вона проводила прийом громадян по місцю праці. В першій половині дня до неї зайшли жінка з чоловіком, в якому вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_20 , і повідомили, що їм необхідно оформити документи про визнання батьківства. Оскільки, мужчина був громадянином іншої держави, вона надала відповідну інформації, які документи необхідно для цього, зазначивши також про наявність нотаріально завіреного паспорта з перекладом, а також присутність перекладача. Після цього дані особи покинули приміщення ОСОБА_22 та повернулись вже о другій половині дня з відповідними документами та перекладачем, де інший працівник ОСОБА_22 їх прийняла та здійснила реєстрацію дитини, надавши їй документи лише для підпису. Під час реєстрації документів вона особисто роз`яснювала і спілкувалась з чоловіком через перекладача і з`ясовувала чи він усвідомлює, яку дію він вчиняє. На що він їй відповів про усвідомлення своїх дій. Крім цього, чоловік російською мовою особисто заповняв заяву про визнання батьківства. Додатково зазначила, що оскільки місце пологового будинку в якому народжувала жінка знаходиться на території Личаківського району, тому таку реєстрацію здійснено Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

- показами свідка ОСОБА_50 головного спеціаліста Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_9 на державну реєстрацію народження дитини в другій половині дня звернулись ОСОБА_15 та ОСОБА_48 , які мали пакет документів (паспорт на прізвище ОСОБА_51 , паспорт на прізвище ОСОБА_17 із перекладом, диплом перекладача та інші медичні документи на прізвище ОСОБА_48 ) і з ними був присутній перекладач з української на німецьку мову. Келлер розмовляв російською мовою і на неодноразові її запитання підтвердив, що він є батьком новонародженої дитини. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 особисто з ОСОБА_52 писав заяву про визнання батьківства і розумів зміст цієї заяви;

- показами свідка ОСОБА_53 перекладача ПП « ОСОБА_54 », яка пояснила, що обвинувачена ОСОБА_9 та ОСОБА_15 звернулись в агенцію іноземних мов « ОСОБА_54 » щодо перекладу. Вона пригадує, що в кінці літа 2015 р. надавала послуги перекладу з німецької на українську мову. Здіснювала переклад паспорта обвинуваченого, свідоцтва про народження дитини та заяву про надання дозволу на вивіз дитини за кордон і їздила з ними в РАГС де вони заповнювали відповідні документи з приводу реєстрації дитини. Здійснювала переклад при спілкуванні з працівниками ОСОБА_22 . Пригадує, що обвинувачена ОСОБА_9 особисто заповнювала заяву про визнання батьківства, а ОСОБА_15 після перекладу даної заяви особисто її підписував. Останній усвідомлював і розумів значення даної заяви, додаткових запитань з цього приводу не ставив;

- показами свідка ОСОБА_55 водія таксі, який пояснив, що влітку 2015 року підвозив з вул. Мечнікова від пологового будинку до Макдональдсу обвинувачену ОСОБА_9 , після чого вона взяла його номер мобільного телефону. Через тиждень обвинувачена йому зателефонувала і він під`їхав до « ОСОБА_56 », звідки вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_15 і вони поїхали на вул. Зелену в РАГС. В подальшому вони поїхали на вул. Валову, т.я. їм потрібен був перекладач. В подальшому вони поїхали в дитячий магазин «Антошка», де обвинувачений купив 2 дитячих крісла. Їздили також до нотаріуса. По дорозі до нотаріуса ОСОБА_9 говорила з ОСОБА_15 про оформлення доручення на виїзд дитини за кордон. Коли він залишився в автомобілі з обвинуваченою, остання йому також повідомила, що ОСОБА_15 поїде за кордон з дитиною без неї. Від нотаріуса вони поїхали до «Приватбанку» на вул. Ш.Руставелі і потім він відвіз їх в готель. Додатково зазначив, що в цей день ближче до вечора він підвозив ОСОБА_9 з готелю на вокзал;

- показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що в червні 2015 року по рекомендації своєї знайомої вона через соціальну мережу «Вконтакте» знайшла групу обвинуваченої ОСОБА_7 . Через електронну пошту написала їй листа про необхідність усиновлення її майбутньої дитини. ОСОБА_7 одразу відреагувала на даний лист і обіцяла усиновити її дитину. Постійно з нею спілкувались в соціальних мережах. Особисто з нею зустрічалась 2 рази, один раз в м. Києві при зустрічі і другий раз на передачі СТБ. Через місяць після знайомства на прохання ОСОБА_7 вона через «Нову пошту» переслала їй свій паспорт та обмінну карту в смт В.Бичків з метою усиновлення. Однак, вже на передачі на каналі СТБ вона дізналась, що на її паспорт народжувала інша дівчина. Крім цього зазначила, що вона прийшла на передачу «Один за всіх» на прохання обвинуваченої ОСОБА_7 , яка їй пояснила, що вона хоче легалізувати свою діяльність. Жодних вигаданих історій на прохання працівників каналу чи обвинуваченої вона на передачі не вказували. Додатково зазначила, що при спілкуванні з обвинуваченою ОСОБА_7 вони обговорювали лише усиновлення дитини;

- показами свідка ОСОБА_57 чоловіка ОСОБА_7 , який в суді першої інстанції пояснив, що в них двоє дітей, одна з яких спільна. Вона є хорошою дружиною і турботливою мамою. Про кримінальну справу дізнався від неї коли вона їздила до м. Львова після її участі в передачі на каналі СТБ. Знає, що вона без будь-якої користі помагала дівчатам, які попали в скрутну ситуацію. Влітку 2015 року обвинувачена допомагала невідомій йому дівчині з приводу усиновлення дитини. В зв`язку з цим з м. Кривий Ріг відлучалась ОСОБА_7 у м. Одеса та зустрічалась в середині серпня 2015 року з якоюсь дівчиною у м. Львові. Додатково зазначив, що метою допомоги ОСОБА_7 дівчатам були консультації з приводу усиновлення;

- показами свідка ОСОБА_23 приватного нотаріуса, яка пояснила, що 26 серпня 2015 року до неї в контору прийшли обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_15 з метою оформлення заяви на виїзд дитини з батьком за кордон. Для цього вони пред`явили свої паспорти на прізвище ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . При оформленні даної заяви вона звернула увагу на те, що дитина є новонародженою і запитала обвинувачену з цього приводу, на що остання повідомила, що батько ОСОБА_15 змушений терміново прибути до ФРН з метою реєстрації дитини, а вона лише зараз оформляє на себе документи і днів за 20 поїде до батька і дитини. Перевіривши повторно всі документи, в тому числі і паспорт на ім`я ОСОБА_16 , схожість фотокартки в паспорті з самою обвинуваченою, яка також повідомила, що це її паспорт, оформила заяву на виїзд дитини за кордон та віддала обвинуваченим;

- показами свідка ОСОБА_25 на той час інспектора відділу прикордонної служби, яка пояснила, що вона у 2015 році, будучи на своєму робочому місці на пункті пропуску «Краковець», залучалась до перевірки документів. Коли прибув автомобіль на пункт пропуску, з нього вийшов водій обвинувачений ОСОБА_15 і надав контрольний талон з зазначенням кількості осіб, свідоцтво про народження дитини, чотири паспорти і заяву для виїзду за кордон. Про невідповідність наданих документів кількості осіб, зазначених в контрольному талоні, а також відсутність проїзного документа на дитину, вона доповіла старшому зміни, який прийшов і з метою додаткової перевірки запросив цих осіб в кімнату старшого зміни;

- показами свідка ОСОБА_26 заступника начальника відділу оперативно-розшукової роботи прикордонної служби на пункті пропуску «Краковець», який пояснив, що при перевірці документів інспектор прикордонної служби повідомила його про невідповідність документів, наданих обвинуваченим ОСОБА_27 . Після цього його було запрошено в службове приміщення для додаткової перевірки, в ході якої встановлено, що громадянин ФРН ОСОБА_15 з України вивозив дитину віком 5 днів, а дружина залишилась на території України. Крім цього встановлено, що обвинувачений не міг бути біологічним батьком дитини, оскільки він раніше фізично не заїжджав на територію України, а його дружина, яка була вписана в дозволі дитини на виїзд, не виїжджала з України. Також при перетині кордону з обвинуваченим була жінка, яка повідомила, що вона з ОСОБА_15 розлучена і перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, але для дитини має бути найнята няня. В службовому приміщенні при спілкуванні обвинувачений розмовляв російською мовою і повідомив, що він є батьком дитини. Крім цього, ОСОБА_15 спілкувався по телефону з жінкою на ім`я ОСОБА_58 . Про дану подію було повідомлено прцівників УМВС, які і в подальшому займались цією справою.

- свідоцтвом про народження від 26 серпня 2015 року серія НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_21 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Львові, про що 26.08.2015 р. складено відповідний актовий запис № 518 і в графі «Батько» зазначено ОСОБА_14 , громадянина Федеративної Республіки Німеччина, а в графі «мати» ОСОБА_16 , громадянку України. Місце державної реєстрації - Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 140).

- заявою від 26 серпня 2015 року з її перекладом на німецьку мову, згідно якої ОСОБА_16 надала свою згоду на тимчасові поїздки за кордон до Федеративної Республіки Німеччина та країн Шенгенської зони з метою відпочинку протягом періоду з 26.08.2015 р. по.26.02.2016 р. своїй малолітній донці ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_10 , у супроводі батька ОСОБА_14 . Справжність підпису ОСОБА_16 засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 (т. 1 а.с. 141-142).

- журналом № 5 обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації, згідно якого ОСОБА_59 13 серпня 2015 року о 14-00 год. оформлено в пологовий будинок № 1 і 22 серпня 2015 року остання народила дівчинку вагою 2900 гр. та зростом 50 см.(т. 1 а.с. 146-148).

- документами, вилученими з пологового будинку АДРЕСА_4 , згідно яких всі медичні документи на жінку та новонароджену дитину оформлені на прізвище ОСОБА_16 , яка ІНФОРМАЦІЯ_10 народила дівчинку і виписана на 4-тий день після пологів (т. 1 а.с. 149-187).

- документами, вилученими у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, згідно яких 26 серпня 2015 року зареєстровано спільну Заяву від 26 серпня 2015 рокеу ОСОБА_16 та ОСОБА_20 про визнання батьківства, якою ОСОБА_15 визнає себе батьком малолітньої ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а ОСОБА_16 - мати ОСОБА_60 підтверджує, що ОСОБА_15 є її батьком із зазначенням своїх анкетних даних та відомостей про те, що вони в шлюбі не перебувають. В додаток до даної заяви долучено Медичне свідоцтво про народження № 2044 від 22 серпня 2015 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_16 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 дівчинка вагою 2900 гр. і мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Крім цього до даних матеріалів долучено копію паспорта з перекладом на українську мову ОСОБА_20 , копію паспорта та копію диплома перекладача ОСОБА_61 . На підставі даних документів працівниками ОСОБА_22 було внесено актовий запис про народження № 518 від 26 серпня 2015 року та видано свідоцтво про народження ОСОБА_21 , що підтверджується відповідно 1-им примірником актового запису та копією книги обліку бланків свідоцтв про народження (т. 1 а.с. 188-202).

- висновком експерта судово-молеклярно-генетичної експертизи № 10/588 від 30 жовтня 2015 року з таблицями до нього, згідно якого ОСОБА_9 може бути біологічною матір`ю дитини ОСОБА_21 . Ймовірність даної події складає 99, 999%. ОСОБА_15 не може бути біологічним батьком ОСОБА_21 .(т. 1 а.с. 205-211) Крім цього, допитана в суді першої інстанції експерт ОСОБА_62 зазначила, що у данному висновку є технічна помилка щодо визначення об`єкту № 1 замість об`єкту № 3 і правильним є відображення у висновку прізвищ обвинувачених, в зв`язку з чим на таблиці 1.1., яка є додатком до висновку чітко пояснила методику проведення експертного дослідження, яка співпадає з прізвищами зазначеними у висновку.

- висновком експерта № 1038/2015-ім від 31 серпня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО (т. 1 а.с. 216-217).

- висновком експерта № 1036/2015-ім від 28 серпня 2015 року, згідно якого кров ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном антиА за ізосерологічною системою АВО (т. 1 а.с. 219-220).

- відомостями (витягу) щодо перетину кордону України громадянином Німеччини ОСОБА_14 в період з 01 січня 2010 року, згідно якого Келлер Александер в пункті пропуску «Краковець» в`їхав на територію України 25 серпня 2015 року в 9:58:09 (т. 2 а.с.7).

- витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» в період з 01 січня 2010 року по 06 вересня 2015 року, згідно якого Келлер Александер в пункті пропуску «Краківець» в`їхав на територію України 25 серпня 2015 року в 9:58:09, ОСОБА_32 виїхала в`їхала на територію України 25 серпня 2015 року 9:58:34, виїхала 01 вересня 2015 року о 22:35:53 (т. 2 а.с. 9).

- експрес-накладною № 4134 від 07 серпня 2015 року, згідно якої ОСОБА_9 11серпня 2015 року у відділенні ТОВ «Нова пошта» в смт Великий Бичків отримала відправлення від ОСОБА_63 (т. 2 а.с.10).

- результатами аналізів ПП «Астра - Діа», згідно яких було проведено аналізи 12 серпня 2015 року жінці на прізвище ОСОБА_16 (т. 2 а.с.12-16).

- відеоматеріалами передачі «Один за всіх», трансляція якої відбулась 06 вересня 2015 року на телеканалі СТБ, наданих ПрАТ «Міжнародний Медіа Центр СТБ», згідно якого обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_15 з своєю дружиною ОСОБА_64 та свідок ОСОБА_16 брали участь в передачі «Один за всіх». В ході даної передачі свідок ОСОБА_16 повністю підтвердила надані нею покази суду, зазначивши зокрема про обставини знайомства з обвинувачено ОСОБА_7 через соціальні мережі «Вконтакте» та створену нею групу в мережі «Альтернативне усиновлення». Крім цього, обвинувачена ОСОБА_7 будучи на даній передачі повідомила про створену нею в соціальній мережі «Вконтакте» групу «Альтернативне усиновлення» з метою надання допомоги без грошової винагороди вагітним дівчатам, які не можуть чи не хочуть після пологів залишати собі дитину у пошуку батьків для таких дітей. Також детально описала схему, згідно якої вона надавала допомогу обвинуваченій ОСОБА_9 щодо незаконного усиновлення та подальшого вивезення її новонародженої дитини за кордон сім`єю ОСОБА_17 . Вона усвідомлювала, що своїми діями вчиняє злочин. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 будучи на зазначеній передачі повністю підтвердив слова ОСОБА_7 щодо схеми усиновлення та підтвердив, що по факту він не є батьком ОСОБА_21 . (т. 2 а.с.17)

- протоколом огляду речей і документів від 22 жовтня 2015 року, згідно якого було оглянуто картку «Приватбануку»; чек «Приватбанку» від 26 серпня 2015 року; мобільний телефон «LG» і втстановлено наявність вхідних та вихідних СМС повідомлень (між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ). У папці «Viber» фото квитанції на німецькій мові на суму 114, 90 Євро, надісланих ОСОБА_64 ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 ; експрес-накладну Нової пошти» № 1 в смт Великий Бичків; результати аналізів з медичного центру «Астра-Діа» в смт Великий Бичків; копія свідоцтва про народження ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , де в графі батько вказаний ОСОБА_18 , а мамою ОСОБА_66 ; свідоцтво про народження ОСОБА_67 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; індивідуальну карту вагітної та породіллі № 6282 і календар вагітної на ім`я ОСОБА_9 ; 2-і картонні коробки в середині яких були м`які іграшки кота та собаки.(т. 2 а.с. 62-68).

- даними регіональної філії «Львівська залізниця», згідно яких ОСОБА_68 12 серпня 2015 року оформила квиток із станції відправлення Солотвино-лікарня до станції прибуття Львів та 28.08.2015 р. із станції відправлення Мукачеве до станції прибуття Київ-Пасажирський (т. 2 а.с. 71, 85).

Оцінюючи наведені докази в сукупності, колегія суддів визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 у вчинені ними вищезазначених кримінальних правопорушень.

Що ж стосується викладених в апеляціях захисників тверджень про те, що ряд доказів таких як протоколи відібрання крові, висновок експерта № 1038/2015 від 31.08.2015 року; висновок судово-молекулярно-генетичної експертизи № 10/588 від 30.10.2015 року; рукописні листи про нібито спілкування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 між особою; роздруківок скриншоти сторінки із соціальної мережі «Вконтакте»; запис телепередачі «Один за всіх» на каналі СТБ є неналежними та недопустимими, а також те, що обвинувачені не скоювали зазначених вище кримінальних правопорушень, то колегія суддів не приймає їх до уваги та відхиляє, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до постанов від 28.08.2015 року відібрання зразків крові ОСОБА_20 , ОСОБА_9 було доручено працівникам ЛОБСМЕ, постановою від 16.09.2015 року про відібрання зразків крові у малолітньої ОСОБА_21 - відібрання зразків доручено слідчому ОСОБА_69 із участю лікарів ЗО КЗ ЛОР ЛОДКЛ «Охмадит».

З протоколу відібрання зразків крові від 16.09.2015 року у ОСОБА_21 вбачається, що відібрання крові проведено у присутності слідчого із залученням лікуючого лікаря ЛОДКЛ «Охмадит» ОСОБА_70 та медсестри ОСОБА_71 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 31.08.2015року вбачається, що у приміщенні ЛОБСМЕ у присутності слідчого ОСОБА_72 експертом ОСОБА_73 відібрано зразки крові ОСОБА_9 .

З протоколу отримання зразків для експертизи від 31.08.2015року вбачається, що у приміщенні ЛОБСМЕ у присутності слідчого експерт ОСОБА_73 відібрала зразки крові у ОСОБА_20 , та у кожному протоколі зазначено, що кров відібрано в пробірку та на марлю.

При цьому колегія суддів вважає, і про це вірно зазначено у вироку судом першої інстанції, що захист допускає довільне трактування змісту протоколів та постанов про відібрання зразків. Окрім того, відібрання зразків крові не є слідчою дією, а тому доводи про відсутність понятих, порушення права на захист не є обґрунтованими.

Також безпідставними є доводи захисту про те, що в процесі проведення експертиз могла статися підміна зразків крові, т.я. не міститься чіткого опису упаковок, у які вони поміщено, не описано процедуру розкриття упаковки, хто був присутній при цьому, оскільки описова частина висновку судово-молекулярно-генетичної експертизи № 10/588 від 30.10.2015 року містить опис упаковок, у яких поступили зразки крові на експертизу. При цьому, допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_62 підтвердила цілісність упаковок у яких поступили зразки крові.

Що стосується висновку судово-медичної експертизи № 1038/2015ім відносно ОСОБА_74 , то у ньому зазначено, що зразки крові відібрано експертом у цей же день у кількості 3 мл., в присутності майора міліції ОСОБА_75 , і в цей же день проведено експертизу.

Також колегія суддів критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо участі її у передачі «Один за всіх», яка тривала близько 4 годин і була постановочною, оскільки згідно наданих матеріалів ПрАТ «Міжнародний Медіа Центр СТБ» всі у часники передачі, в тому числі і обвинувачена ОСОБА_7 підписали 30.08.2015 р. відповідні угоди, згідно яких зокрема зазначено, що учасник розуміє і усвідомлює, що самостійно визначає характер і зміст своїх коментарів та інтерв`ю, притримуючись теми передачі (т.2 а.с.19-40). А також пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , що таку угоду вона підписала, не ознайомившись з її змістом і вважає їх такими, що даються з метою зменшення своєї ролі у вчинених злочинах, і спростовуються переліченими вище доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_76 , яка зазначила, що вона прийшла на передачу «Один за всіх» на прохання обвинуваченої ОСОБА_7 , яка їй пояснила, що хоче легалізувати свою діяльність. Жодних вигаданих історій на прохання працівників каналу чи обвинуваченої вони на передачі не вказували.

Крім цього, як обвинувачена ОСОБА_7 так і обвинувачений ОСОБА_15 виявили бажання взяти участь у передачі «Один за всіх» на телеканалі СТБ самостійно, кожний уклав угоду на участь у вказаній передачі, про обставини скоєного розповідали добровільно, без примусу, без погрози застосування до них санкцій. В послідуючому повідомлені ними факти народження малолітньої дитини ОСОБА_9 з використанням паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_16 , оформлення свідоцтва про народження дитини та запис ОСОБА_20 батьком дитини, оформлення у нотаріуса згоди на вивезення малолітньої дитини за кордон, було підтверджено в ході досудового розслідування та в суді.

А тому доводи захисту про недопустимість вказаного доказу, в тому числі через те, що програма є відредагованим продуктом, зйомки проведено після подій кримінального правопорушення, з учасниками проводився інструктаж, як себе поводити, не приймаються до уваги з наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протоколи про результати проведення негласних слідчих і розшукових дій від 05.10.2015 року та 06.10.2015 року є неналежними та допустими доказами, оскільки дійсно на час на час проведення вказаних негласних слідчих дій обоє обвинувачених були вже затримані по підозрі у скоєнні інкримінованих злочинів і слідчим було проведено їх допит. Проводячи негласні слідчі дії з використанням технічних засобів, було грубо порушено права обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_9 , оскільки показання про визнання фактів, які згодом були покладені в основу висунутого обвинувачення були отримані обманним шляхом, що є грубим порушенням ст. 63 Конституції України та положень, визначених ст.18 КПК України.

Що ж стосується кваліфікації дій кожного з обвинувачених, то колегія суддів вважає, що оскільки обвинувачена ОСОБА_7 організувала підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, то її дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України ( в редакції Закону від 07.04.2011 р.);

- обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , кожен окремо, скоїли підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, то їх дії, кожного окремо, вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України.

- обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 скоїли незаконне переправлення особи через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, то їх дії кожного окремо вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 332 КК України.

- обвинувачений ОСОБА_15 скоїв використання завідомо підробленого документа, то його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Разом з тим, колегія суддів, перевіривши досліджені судом першої інстанції та частково дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, прийшла до переконання, що суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 зі ст. 149 на ст. 169 КК України.

Так, мотивуючи своє рішення про наявність в діях засуджених ознак злочину, передбаченого саме ст. 169 КК України, суд виходив з того, що діяння, пов`язані з торгівлею людьми або іншою незакогною угодою щодо людини, підлягають кваліфікації за ст.149 КК України лише у випадку, якщо такі вчинені з метою експлуатації. Судом констатовано, що стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів вчинення обвинуваченими незаконної угоди, об`єктом якої є людина з метою експлуатації. Навпаки, в процесі судового розгляду встановлено, що таке усиновлення мало місце без мети наживи, оскільки відсутні докази на підтвердження такого.Та згідно Факультативного протоколу до Конвенції ООН про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифіковано Україною 03.04.2003 р., визначено торгівлю дітьми як «будь-який акт або угоду внаслідок яких дитина передається будь-якою особою, або будь- якою групою осіб іншій особі або групі осіб за винагороду або інше відшкодування». Тобто обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є мета злочину, а саме експлуатація потерпілої особи.
Разом з тим, згідно цього ж таки протоколу таке визначення торгівлі дітьми є мінімально необхідною криміналізацією діянь державами-учасниками такого протоколу. А чинний кримінальний закон про торгівлю людьми, на думку колегії суддів, дає більш широке, ніж міжнародні акти, визначення діянь, які в Україні можуть кваліфікуватись як торгівля людьми.
Більше того, навіть із семантичного аналізу диспозиції ст. 149 КК України можна зробити висновок про те, що мета експлуатації не застосовується до незаконної угоди, об`єктом якої є людина. Зокрема, в самій диспозиції статті сполучником «а так само» виділяються окремі самостійні форми діяння, які кваліфікуються як торгівля людьми і саме для таких форм є обов`язковою мета злочину - експлуатації особи та спосіб вчинення злочину - обман, шантаж чи використання уразливого стану особи. При цьому, в диспозиції ст. 149 ККУкраїни нерозривно йдуть поняття мети та способу вчинення злочину вказаної категорії, як такі, що є між собою взаємопов`язаними.
Виходячи з тлумачень суду про необхідність мети експлуатації особи в розрізі будь-якої із форм торгівлі людьми слід зробити висновок, що в такому випадку і для будь-якої із форм торгівлі людьми має бути обов`язковим спосіб вчинення злочину, а саме обман, шантаж чи використання уразливого стану особу.
Однак навіть в п. З примітки до ст. 149 КК України законодавець визначає, що відповідальність за вербування, переміщення, переховування, передачу або одержання малолітнього має наставати незалежно від того, чи вчинені такі дії з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи, тобто в законі про кримінальну відповідальність знову ж таки зроблено акцент на такі форми торгівлі людьми, які не є купівлею-продажем чи незаконною угодою, об`єктом якої є людина.
Сама по собі купівля-продаж людини або вчинення стосовно неї будь- якої незаконної угоди є протиправною та не залежить від способів і мети її вчинення.
А тому колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку мала місце форма злочину, передбаченого ст. 149 КК України, яку законодавець визначив як здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, тобто як дії, спрямовані на укладення інших, не пов`язаних із купівлею-продажем, незаконних угод щодо людини, таких як передача останньої в рахунок погашення боргу, в обмін на інші, крім грошей, цінності або послуги матеріального характеру, її дарування тощо, та такий злочин вважається закінченим із моменту передач (отримання) людини.
У зв`язку з тим колегія суддів прийшла до переконання, щодії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 149 КК України, оскільки остання вчинила організацію незаконної угоди, об`єктом якої є людина, за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітньої, а дії обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , кожного окремо, за ч. 3 ст. 149 КК України, оскільки кожен з них вчинили незаконну угоду, об`єктом якої є людина, за попередньою змовою групою осіб, щодо малолітньої, у зв`язку з чим даний вирок суду підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання кожному з обвинувачених, колегія суддів враховує обставини та тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, обставини, що помішують чи обтяжують покарання, та особи обвинувачених, зокрема:

Особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка є особою молодого віку, раніше не судима, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відсутністю обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо малолітнього, та вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України, з визначенням остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України.

Особу обвинуваченого ОСОБА_20 , який раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо малолітнього, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 332, ч. 3 та 4 ст. 358 КК України, з визначенням остаточного покарання на підставі ст.70 КК України.

Особу обвинуваченої ОСОБА_9 , яка є особою молодого віку, раніше судима, на утриманні має неповнолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, є вчинення злочину щодо малолітнього, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України, з визначенням остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України, і вважає, що їх виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 слід скасувати та ухвалити новий вирок, задовольнивши тим самим апеляційну скаргу прокурора.
З вищевикладених причин колегія суддів відмовляє захисникам обвинуваченої ОСОБА_9 адвокату ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_15 адвокату ОСОБА_10 , та обвинуваченої ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_11 в задоволенні їх апеляційних скарг.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418 та 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисників обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким визнати винними:

ОСОБА_7
- за ч. 3 ст. 27 ст. 149 КК України та призначити їй покарання у вигляді 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- за ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення
волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- за ч. 3 ст. 27 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 9-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати ОСОБА_7 з часу фактичного взяття її під варту з 01 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01 вересня 2015 року по день ухвалення даного вироку - 02 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 758 грн. 58 коп.

ОСОБА_14

- за ч 3 ст. 149 КК України та призначити покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_14 остаточну міру покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати ОСОБА_77 з часу фактичного взяття його під варту з 01.09.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_77 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01.09.2015 року по день ухвалення вироку - 02 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_78 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 758 грн. 58 коп.

ОСОБА_9
- за ч. 3 ст. 149 КК україни та призначити покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- за ч. 3 ст. 358 КК України та призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 рахувати з часу фактичного взяття її під варту з 01 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 01 вересня 2015 року по день ухвалення вироку - 02 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 758 грн. 58 коп.

Речові докази: картку «Приватбануку»; чек «Приватбанку» від 26 серпня 2015 року; експрес-накладну «Нової пошти» № 1 в смт Великий Бичків; результати аналізів з медичного центру «Астра-Діа» в смт Великий Бичків; копію свідоцтва про народження ОСОБА_79 , індивідуальну карту вагітної та породіллі № 6282 і календар вагітної на ім`я ОСОБА_9 та диск з відеозаписом телепередачі «Один за всіх» - залишити при матеріалах справи; свідоцтво про народження ОСОБА_67 ІНФОРМАЦІЯ_3 та 2-і м`які іграшки у види кота та собаки повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Головуючий:

Судді: