У Х В А Л А

13 березня 2018 року
Місцевий Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2018 року ОСОБА_4 визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначено йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
24 січня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування амністії, посилаючись на те, що на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» він відбув більше половини призначеного судом строку основного покарання та він хворіє ВІЛ-інфекцією СНІД III клінічні стадії, а тому слід до нього застосувати п. «Г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заявник в судовому засіданні підтримав подане клопотання в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 ст. 4, та п. «Г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглянувши клопотання ОСОБА_4 , вивчивши надані суду докази, суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з ст. 85 КК України засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань на підставі закону про амністію або акта про помилування.
Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання, крім іншого, є закон України про амністію.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Згідно положень ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Крім того, відповідно до положень п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572
Як встановлено судом,
24 січня 2018 року ОСОБА_4 вироком Приморського районного суду м. Одеси визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначено йому покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі та наразі він відбув 16 місяців (1 рік 4 місяці) позбавлення волі, тобто більше половини призначеного строку основного покарання.
Разом з тим, як вбачається з довідки в.о. начальника ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» ОСОБА_5 від 23.10.2017 року ОСОБА_4 встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція, III клінічна стадія.
07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року і відповідно до ст. 4 та п. Г ч.1 зазначеного закону ОСОБА_4 є суб`єктом застосування амністії, оскільки злочин ОСОБА_4 вчинив до набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2016 році», він дійсно хворіє ВІЛ-інфекцією СНІД III клінічні стадії та відбув більше половини призначеного строку основного покарання та на день набрання чинності цим Законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 85 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, п. «Г» ст. 1, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -
У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про застосування амністії задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 4 та п. «Г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від призначеного судом покарання з моменту набрання ухвалою законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя місцевого Приморського
Районного суду м. Одеси ОСОБА_1