АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1535/17 Справа № 192/783/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 щодо умовно- дострокового звільнення ОСОБА_6

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що засуджений ОСОБА_8 хоча і відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з травня 2016 року по теперішній час в їдальні установи, має лише три заохочення за сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 20 жовтня 2016 року, 20 січня 2017 року, 18 квітня 2017 року, однак на думку суду першої інстанції відсутні підстави для звільнення засудженими за умовами УДО у зв`язку з тим, що він неналежно ставиться до праці, а вище вказані заохочення мають не систематичний характер, і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне, тобто засуджений не довів своє виправлення.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно- достроково.
В обґрунтування апеляційної скарги засуджений вказує, що постійно працює, приймає участь у диференційованих програмах виховання. Провину у злочині визнав у повному обсязі та щиро розкаюється, вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим.
Вислухав суддю - доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в СІЗО м. Дніпропетровська до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 28 квітня 2016 року, працевлаштований робочим їдальні установи, за час відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму утримання не допускає, має 3 заохочення за зразкову поведінку до праці, стягнень не має.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, суд обґрунтовано виходив з того,що до засудженого за час відбуття покарання не було застосовані стягнення, до виконання вимог адміністрації ставився сумлінно, та відвідує заходи диференційованого впливу, однак не можна вважати,що своєю поведінкою засуджений зміг довести позитивні зміни, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно встановлено, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду:
---------------------- --------------------- ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4