печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001038 від 17.07.2017,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001038 від 17.07.2017.
Заявник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою.
В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що постанова є законною та обґрунтованою.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 10.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001038 було внесено відомості, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 17.07.2017 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст.284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

Слідчим встановлено, що ОСОБА_6 має у передбачений законом дозвіл на право зберігання та носіння зброї від 18.06.2013 №КО004548 на карабін «Вулкан-ТК» № НОМЕР_1 , калібру 5,45х39мм, а його рідний батько ОСОБА_7 має дозвіл на право зберігання та носіння зброї від 28.02.2013 № НОМЕР_2 на карабін «АКМС-МФ» № НОМЕР_3 , калібру 7,62х39 мм.

Відповідно до пояснень ОСОБА_7 , на підставі вказаного дозволу він мав право на носіння та зберігання карабіну «АКМС-МФ» № НОМЕР_3 , калібру 7,62х39мм, оскільки останній у період 2015 року тривалий час перебував за кордоном, починаючи з 25.03.2015, то він тимчасово зберігав свою зброю за місцем фактичного проживання свого сина, у зв`язку із тим, що його помешкання мало більш захищене місце.
Главою 9 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» (далі інструкція), яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 прямо передбачено один дозвіл на придбання, зберігання та носіння зброї та припасів до неї, тобто для придбання та зберігання бойових припасів до зброї з відповідним калібром, не потрібно мати інших дозвільних документів.
Пункт 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 3 передбачає, що під незаконною передачею вогнепальної зброї, бойових присів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід розуміти надання цих предметів іншій особі у володіння, для тимчасового зберігання чи використання за цільовим призначенням, без передбаченого законом дозволу.
Наявність дозволу у ОСОБА_7 на носіння та зберігання карабіну «АКМС-МФ» № НОМЕР_3 , калібру 7,62х39мм забезпечує передбачену законодавством можливість зберігати 79 набоїв калібру 7,62x39 до цього ж карабіну.
Пункт 8 глави 9 Інструкції затверджує, що бойовими припасами є спеціальні виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладко ствольних мисливських рушниць, мисливський порох та капсули.
Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 3 визначає, що патрони споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 Кримінального кодексу України.
Таким чином, патрони споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії не відносяться до бойових припасів.

Разом з тим, кримінальне провадження закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Закриваючи зазначене кримінальне провадження, слідчий вірно встановив обставини кримінального провадження та прийшов до відповідних висновків, хоча такі обставини та мотивування потребують закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення, оскільки не встановлено в діях будь-яких осіб складів злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись повністю законною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.
Постанову прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва , підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 17.07.2017 скасувати, а матеріали кримінального провадження №0001038 повернути Генеральній прокуратурі України для досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1