Справа № 646/7909/17
№ провадження 1-кс/646/5483/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2017 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002362 від 02.11.2017 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , в обґрунтування якого слідчий зазначив, що в провадженні СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002362 від 02.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Так, до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява гр. ОСОБА_5 стосовно групи невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи належними ОСОБА_6 нежитловими приміщеннями, що за адресою: АДРЕСА_1 , та житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинили значну матеріальну шкода.

У своїй заяві гр. ОСОБА_5 вказує, що група невстановлених осіб, за допомогою приватного нотаріуса ОСОБА_7 заволоділи та у подальшому здійснили продаж належні на праві приватної власності її синові ОСОБА_6 нежитловими приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та житловою квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що 07 серпня 2006 року ним укладено кредитний договір №0 у банку «Укрсиббанк» на суму 52 тисячі доларів США на купівлю нежитлового приміщення для здійснення ним підприємницької діяльності. 20 вересня 2007 року ним було укладено другий кредитний договір №0 в банку «Укрсиббанк» на суму 20 тисяч 950 доларів США на купівлю нежитлового приміщення для здійснення підприємницької діяльності. Обидва кредити були укладені на купівлю нежилих приміщень на цокольному поверсі №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Обидва кредитні договори підкріплені відповідними договорами іпотеки. Кредити були оформлені під заставу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , частка якої належала йому становила ?. Поручителями даного кредиту виступали його батьки, а саме ОСОБА_5 з часткою квартири ? і ОСОБА_8 з часткою квартири ?. Власником вищевказаних нежитлових приміщень був ОСОБА_6 , однак на приміщеннях знаходилася обмеження на перереєстрацію в зв`язку з наявністю іпотеки. 12.12.2011 року банк «Укрсиббанк» уклав договір факторингу з ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ». Згідно даного договору право вимоги за вищевказаними кредитними договорами отримав ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ». Через деякий час ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» в порядку цивільного провадження подав позов на стягнення суми, що залишилася заборгованість по кредитах. На даний момент розгляд даного провадження №641/5241/13-ц відбувається в касаційному порядку у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення по якому не ухвалено. 10.07.2016 року не дочекавшись вступу в силу рішення апеляційного суду Харківської області за вищевказаною цивільною справою ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» переоформили вищевказану квартиру на себе і намагалися заволодіти цим майном фізично, для чого працівники ТОВ «КЕЙ КОЛЛЕКТ» намагалися зламати двері в квартиру. 15.07.2016 ОСОБА_6 звернувся до Міністерства юстиції з відповідною скаргою, після чого дану перереєстрацію (№28076446 від 04.02.2016) було скасовано відповідним указом Міністерства юстиції. 03.10.2017 вищевказана квартира і нежитлові приміщення були перереєстровані на ТОВ «КЕЙ колектив», дана перереєстрація була здійснена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Однак, в той же день нежитлове приміщення було продано гр. ОСОБА_10 . 05.10.2017 ОСОБА_6 подзвонили з охоронної фірми «Охорона 5» і повідомили що на належних йому нежитлових приміщеннях спрацювала сигналізація. Приїхавши на місце, він виявив групу осіб на чолі з раніше невідомим йому чоловіком, який представився ОСОБА_10 . Оглянувши своє приміщення, ОСОБА_6 виявив, що замок на дверях приміщення пошкоджений, хоча сам чоловік, який представився ОСОБА_10 повідомляв, що банк надав йому дублікат ключа і він в порядку вільного доступу проник в приміщення. Субботін надав ОСОБА_6 копію договору купівлі-продажу вищевказаного нежитлового приміщення і довідку з реєстру прав на нерухоме майно, з печаткою нотаріуса, згідно якої вже він є власником даного нежитлового приміщення. Після чого, чоловік який представився Субботіним поміняв замки на вхідних дверях вказаного нежитлового приміщення, а так само паралельно встановив свою охоронну сигналізацію. Яких-небудь повідомлень від нотаріуса ні за фактом перереєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ні по нежитловим приміщенням на цокольному поверсі №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 не отримував, нічого подібного не підписував. Тут варто зазначити, що нотаріус в обов`язковому порядку зобов`язаний направити відповідну вимогу, яку він повинен виконати або проігнорувати протягом 30 днів, або письмово повідомити нотаріуса про наявність заперечень. Дана дія була проігнорована нотаріусом. ОСОБА_6 зазначив, що сам договір іпотеки від 07.12.2007 №1087 не має застережень про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. 02.11.2017 в квартиру за вищевказаною адресою прийшов вищевказаний ОСОБА_10 і раніше не відомий чоловік, який представився ОСОБА_11 , з групою невідомих осіб і почали вимагати, щоб їх пустили в квартиру, оскільки вони є її власниками. Гринишин пред`являв довідку з реєстру прав нерухомого майна, відповідно до якого він є власником квартири, а також документ, що свідчить про те, що в квартирі ніхто не прописаний з вересня 2017 року.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 дала свідчення, аналогічні свідченням ОСОБА_6 .

Відповідно до договору купівлі продажу бланк: НМІ 093163 від 03 жовтня 2017 зареєстрованого за №2221 між ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» як продавцем та ОСОБА_10 як покупцем вбачається, що предметом договору є нежитлові приміщення цокольного поверху №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту договору вбачається, що приміщення, які відчужуються, належать продавцю (ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ») на праві приватної власності на підставі: договору іпотеки посвідченого 07.08.2006 ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстром №2574, Протоколу №25/09/19/732862 загальних зборів учасників ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер витяг 99023263, сформований 02.10.2017 ОСОБА_7 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстраційний номер: 101, номер запису про право власності:22612822. Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна нежитловим приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 , цокольного поверху 70-1-:70-4, присвоєно реєстраційний №11563814, яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу р.№2571, 07.08.2006. Інформаційна довідка має номер 99473059. Одночасно, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна нежитловим приміщенням цокольного поверху №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ., присвоєно реєстраційний №101 згідно до якого вказане приміщення є приватною власністю ОСОБА_10 . Інформаційна довідка має номер 99474172. Державним реєстратором якого є приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . Підставою виникнення права власності є договір купівлі продажу №2221, виданий 03.10.2017 видавником якого є ОСОБА_7 - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер №37379437 від 03.10.2017, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . З чого вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності стосовно вказаних нежитлових цокольного поверху №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . на теперішній час мається два записи з двома різними реєстраційними номерами присвоєним вказаним нежитловим приміщенням: №11563814 та №101, відповідно до яких вказані приміщення, з розміром частки 1, перебувають у приватній власності як ОСОБА_6 ( №11563814), так і ОСОБА_10 (№101).

Слідчий зазначив, що у діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та для повного і всебічного досудового розслідування у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлові приміщення цокольного поверху №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою недопущення їх незаконного відчуження та забезпечення схоронності предмету злочину.

Окрім того, зазначив, що рішення по провадженню №641 / 5241/13-ц, розгляд якого відбувається в касаційному порядку у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і апеляційних справ, саме предметом якого є вищезазначені договори іпотеки відповідно яких вказані нежитлові приміщення зазначаються предметом іпотеки, потерпілий ОСОБА_6 будь-яких повідомлень чи вимог від нотаріуса з приводу проведення перереєстрації вказаних нежитлових приміщень у встановленому законом порядку не отримував, а групою невстановлених осіб вчиняються дії направленні на недопущення до користування вказаних нежитлових приміщень потерпілим, що виражається у зміні замків, охоронної сигналізації.

Посилаючись на норми ч.1,2,3 ст.170, ч.1 ст.98 КПК України, слідчий зазначив, що вказане нерухоме майно є предметом злочину та право власності може перейти до третіх осіб, тому з метою недопущення перереєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, на вищевказані нежитлові приміщення - цокольного поверху №70-1-:-70-4 в житловому будинку літ.А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, вказуючи на достатні підстави для арешту вказаного майна.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею було встановлено, що в провадженні СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002362 від 02.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Так, згідно витягу з кримінального провадження, 02.11.2017 до ЄРДР були внесені відомості за ч.3 ст.190 КК України за фактом того, що надійшла заява гр. ОСОБА_5 стосовно групи невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи належними ОСОБА_6 нежитловими приміщеннями, що за адресою: АДРЕСА_1 , та житловою квартирою за адресою АДРЕСА_2 , чим заподіяли матеріальну шкоду.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані об`єкти нерухомості є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Щодо клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування вищезазначеними приміщеннями, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині клопотання.
Так, відповідно до положень ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Тому, з метою виконання завдання арешту майна, з метою збереження речових доказів, неможливості відчуження вказаних об`єктів нерухомості, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає достатнім накласти арешт саме шляхом заборони його відчуження.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Основ`янського ВПГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002362 від 02.11.2017 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на нежитлові приміщення цокольного поверху № 70-1-:-70-4 в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 45,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Слідчий суддя - ОСОБА_1