Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4999/16-к
Провадження № 1-КП/758/347/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2017 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0010868, яке надійшло від прокурора ОСОБА_6 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.03.2014 Подільським районним судом м. Києва за ч.ч.1,2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
у невстановлений слідством та судом час ОСОБА_9 перебуваючи по проспекту Правди в м. Києві в парку біля лавки підняв поліетиленовий пакет в якому знаходились бойові припаси в кількості 83 патрони калібру 7,62 мм., 26 патронів калібру 5,45 мм. і у такий спосіб придбав їх та не маючи на це передбаченого законом дозволу став зберігати вказані бойові припаси.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 у невстановлений слідством та судом час доставив знайдені боєприпаси до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де продовжив без передбаченого законом дозволу зберігати вказані бойові припаси.
На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 16.09.2015 в період часу з 13 години 20 хвилин по 16 годину 8 хвилин 18.09.2015 проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , в результаті якого виявлено та вилучено 83 патрони, калібру 7,62 мм, 26 патронів, калібру 5,45 мм.
Згідно висновку експерта №851від 30.09.2015 з числа наданих на дослідження предметів схожих на патрони:
83 патрони, є боєприпасами до військової нарізної, вогнепальної зброї калібру 7,62 мм патронами зр. 1943 року (7,62х39) промислового виробництва, які виготовлені: 44 патрони з маркуванням «711 89» на Климовському патронному заводі у 1839 році; 39 патронів з маркуванням «539 90» на Тульському патронного заводу у 1990 році. Дані патрони до стрільби придатні.
26 патронів, є боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм патронами (5,45х39) зі стальним осердям, які виготовленні на Луганському патронному заводі в 1983 році. Дані патрони до стрільби придатні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України фактично визнав частково та пояснив, що 17.09.2015 року він гуляв із собакою в парку біля будинку АДРЕСА_3 й побачив на землі темний пакет, в середині якого він виявив речі схожі на набої. З метою недопущення, щоб ці набої знайшли діти він вирішив забрати їх до дому. Він злякався повідомляти до поліції про знахідку, оскільки в той час перебував на іспитовому терміні, визначеному за вироком суду. Беручи ці набої, які лежали у пакеті він мав намір з`ясувати чи є вони бойовими і якщо б виявилося, що вони бойові, то він мав намір їх самостійно знищити або здати до поліції. Далі він заніс ці набої до дому і почав їх розбирати та у подальшому ліг спати. На наступний день він почув стук у двері і вимогу відчинити їх. Далі, коли він відчинив двері до квартири зайшли працівники поліції, які провели обшук і вилучили знайдені ним напередодні набої. Дозволу на зберігання бойових припасів у нього не було.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України повністю підтверджується наступними доказами, які підтверджують встановлені судом обставини, зокрема.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який у суді повідомив, що ОСОБА_9 він знає, останній є його сусідом. Стосунків з останнім не підтримував. 18.09.2015 року його та іншу їх сусідку ОСОБА_13 запросили працівники поліції в якості понятих під час обшуку квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 . У зв`язку із цим він став очевидцем, як у квартирі ОСОБА_9 працівники поліції виявили та вилучили набої. Під час обшуку працівники поліції запитували у ОСОБА_9 кому належать виявлені набої і той повідомив, що знайшов їх.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у суді повідомила, що вона працює слідчим у Шевченківському відділі поліції у м.Києві 13.09.2015 року вона перебувала на добовому чергуванні, під час якого їй надали рапорт оперативного співробітника, про те, що за оперативною інформацією ОСОБА_9 зберігає зброю. З метою перевірки цієї інформації вона ці відомості внесла до ЄРДР за ч.1 ст.263 КК України. У подальшому вона була включена в групу слідчих по розслідуванню даного кримінального провадження і надавала по даному провадженню доручення.

Окрім показань обвинуваченого та свідків вина ОСОБА_9 також підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Копією ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.15, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 а саме у квартирі АДРЕСА_2 .

Протоколом обшуку від 18.09.15, згідно якого в період часу з 13 години 20 хвилин по 16 годину 08 хвилин 18.09.2015 р. у присутності понятих та самого ОСОБА_9 проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , в результаті якого виявлено та вилучено 83 патрони, калібру 7,62 мм, 26 патронів, калібру 5,45 мм.

Висновком експерта №851від 30.09.2015, згідно якого з числа наданих на дослідження предметів схожих на патрони, які вилучені із квартири АДРЕСА_2 83 патрони, є боєприпасами до військової нарізної, вогнепальної зброї калібру 7,62 мм патронами зразку 1943 року (7,62х39) промислового виробництва, які виготовлені: 44 патрони: з маркуванням «711 89» на Климовському патронному заводі у 1839 році; 39 патронів з маркуванням «539 90» на Тульському патронного заводу у 1990 році. Дані патрони до стрільби придатні. 26 патронів, є боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм патронами (5,45х39) зі стальним осердям, які виготовленні на Луганському патронному заводі в 1983 році. Дані патрони до стрільби придатні.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 підтвердив у повному обсязі свій висновок №851від 30.09.2015 р., наголошуючи, що надані йому на дослідження набої, які були вилучені із квартири АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_9 є боєприпасами до військової нарізної, вогнепальної зброї придатними до стрільби.

Оцінюючи у сукупності всі вищенадані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_9 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Викладаючи фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 злочинних дій орган досудового слідства та прокурор зазначали, що придбав ОСОБА_9 інкриміновані йому бойові припаси у невстановленої слідством особи за грошові кошти у сумі 200 гривень. Дана обставина не знайшла свого підтвердження під судового розгляду, а тому виключається судом з обсягу інкримінованого обвинувачення.

Доводи обвинуваченого про те, що він мав намір здати до поліції знайдені бойові припаси не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження і на думку суду є намаганням останнього у такий спосіб пом`якшити покарання або уникнути кримінальної відповідальності.

Що ж стосується тверджень захисника ОСОБА_10 , викладених у клопотанні від 11.04.2017 року про визнання недопустимими вилучених у ОСОБА_9 набоїв, постанови про визнання їх речовими доказами, а також висновку балістичної експертизи, під час якої ці бойові припаси досліджувались, то суд не погоджується з ними та вважає це клопотання необґрунтованим з наступних підстав.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
У ст.86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 87 КПК України передбачає недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Згідно ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Як встановлено під час судового розгляду даного кримінального провадження, згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2015 року, який надав дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 , працівники поліції у присутності понятих провели обшук квартири ОСОБА_9 і виявили там і вилучили набої, які у належний спосіб упакували. У подальшому ці набої були визнані речовими доказами та призначено експертизу, за результатами якої було зроблено висновок №851 від 30.09.2015 року.

З урахуванням цього, суд робить висновок, що у законний, передбачений КПК України спосіб було проведено вилучення та дослідження даних набоїв, а тому суд не вбачає підстав для визнання цих доказів недопустимими, як про це просить захисник.

Разом із цим, під час судового розгляду суд встановив, що при відкритті стороні захисту було допущено порушення, зокрема.

У ст.290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Під час судового розгляду встановлено, що сторона обвинувачення по даному кримінальному провадженню не здійснила відкриття речових доказів, зокрема, вилучених у ОСОБА_9 набоїв. Не дивлячись на те, що суд під час судового засідання витребував та у судовому засіданні, у тому числі й у присутності захисника ОСОБА_10 дослідив ці речові докази, однак вважає, що підстав допускати в якості доказів ці речові докази не має, а тому не посилається на них як на підтвердження вини ОСОБА_9 .

Однак звертає увагу, що вказане порушення не вплинуло на належність та допустимість вилучення їх та дослідження під час досудового слідства. Саме ці докази, які свідчать про їх вилучення та те, що під час дослідження їх встановлено, що вилучені набої є бойовими припасами придатними до стрільби судом враховується при визнанні ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, батьків пенсіонерів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 1 ст.263 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_9 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини вчиненого злочину вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання. З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Також оскільки ОСОБА_9 учинив злочин до повного відбуття покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року, за яким йому призначено 5 років позбавлення волі при визначенні остаточного покарання суд ураховує вимоги ст.71 КК України та вважає за необхідне частково приєднати йому невідбуте покарання за цим вироком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту затримання останнього під час приведення даного вироку до виконання.

Зарахувати із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні попереднього ув`язнення, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_9 за вироком Подільського районного суду м.Києва від 19.03.2014 року, невідбуте покарання за яким частково приєднано до даного вироку, а саме період із 22.12.2013 р. по 19.03.2014 р.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ патрони, вилучені під час обшуку квартири ОСОБА_9 , які зберігаються у камері схову речових доказів Подільського управління поліції ГУНП у м.Києві знищити.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 1 228 грн. 80 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1