Справа № 453/1343/17
№ провадження 1-кс/453/27/18
02.03.2018 року м. Сколе
Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження,-
Ухвалою від 20.12.2017 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 , її розгляд призначено на 26.12.2017 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання слідчого розгляд скарги відкладався на 17.01.2018 року.У зв`язку з перебуванням слідчого судді на лікарняному розгляд скарги переносився на 15.02.2018 року. За клопотанням заявника від 15.02.2018 року розгляд скарги відкладено на 02.03.2018 року.
В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у скарзі та просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди заявника та представника заявника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, а також прокурора, на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали скарги, письмові пояснення слідчого, оглянувши надані слідчим матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
25.02.2017 року слідчим Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, з проведених слідчим слідчих дій не встановлено, чи було викрадено у заявника кошти в сумі 2400 грн. та 1600 злотих. Щодо пояснень, наданих ОСОБА_7 під час допиту, а саме щодо того, що така інформація, надана заявником, є наклепом, то слідчий суддя зазначає про зацікавленість вказаної особи, як такої, на яку вказує заявник як на особу, причетну до кримінального правопорушення. Не надано оцінки та не проведено слідчих дій слідчим і для перевірки наданих заявником пояснень щодо крадіжки обігрівача, а саме не вилучено у заявника документів на такий обігрівач, не встановлено його вартості. Слідчий суддя також звертає увагу на розбіжності у розмірах грошових коштів, викрадених у заявника, які містяться у заяві про кримінальне правопорушення та протоколах огляду місця події та допиту ОСОБА_3 . З цього приводу, слідчий суддя наголошує на тому, що оглянувши підписи та протоколах допиту заявника та протоколі огляду місця події у порівнянні з підписом заявника на його заяві від 23.02.2017 року, виникають сумніви щодо виконання вказаних підписів однією особою. Як зазначено заявником в судовому засіданні, підписи на протоколі огляду місця події та протоколі його допиту ним не проставлялись. Крім того, слідчий суддя зазначає, що зважаючи на те, що пояснення ОСОБА_3 у протоколі допиту не написані ним власноручно, а також беручи до уваги відсутність після вказаних пояснень написаної заявником власноруч фрази «з моїх слів записано вірно та мною прочитано», вказані протоколи не можуть вважатися допустимими доказами. Крім того, слідчий суддя погоджується з посиланням заявника, викладеним ним у скарзі, про те, що незважаючи на те, що згідно довідки №409806, виданої Львівським обласним центром МСБ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється інвалідом з дитинства першої групи (психічні розлади), однак, в судовому порядку недієздатним чи обмежено дієздатним син заявника не визнаний. Жодних експертиз для встановлення психічного стану ОСОБА_6 слідчим не призначалось. Наголошує слідчий суддя і на тому, що закриваючи провадження у справі з посиланням на відсутність складу кримінального правопорушння в діях ОСОБА_6 , слідчим не вчинено жодних слідчих дій для встановлення причетності до вказаного правопорушення ОСОБА_7 , на яку вказує з поданій заяві ОСОБА_3 , як на особу, яка спільно із їхнім сином вибила вікно, вибила двері, погрожувала йому сокирою, а також за чиєю вказівкою, зі слів заявника, ОСОБА_6 викрадено обігрівач та грошові кошти.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчим та прокурором не представлено суду жодних доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового слідства.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 25.02.2017 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження задоволити.
Постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження - скасувати.
При проведені досудового розслідування виконати зазначені в мотивувальній частині ухвали слідчі дії.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 07.03.2018 року.

Слідчий суддя
Сколівського районного суду ОСОБА_1