УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1911/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар с/з ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року,
Цією ухвалою, відмовлено за безпідставністю в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зобов`язання комісії КВК -71 переглянути рішення щодо застосування умовнодострокового звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року.
Суд мотивував своє рішення тим, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 хоча і відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки допускав порушення встановленого порядку відбування покарання; за весь період відбування покарання характеризується задовільно; не завжди має охайний зовнішній вигляд, законні вимоги представників адміністрації виконує тільки під контролем, ставлення не завжди сумлінне; до виконання робіт по благоустрою колонії відноситься безвідповідально; на заходи виховного характеру реагує байдуже, відвідує їх лише під контролем; за програмою диференційованого виховного впливу не займається, тому дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення останнього є передчасним.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути вказану ухвалу суду і застосувати до нього положення ст.81 КК України.
Зазначає, що надана адміністрацією установи характеристика не відповідає дійсності.
Вказує, що працевлаштований на виробництві установи і доки була робота, усі завдання виконував якісно і вчасно.
Зазначає, що займається самовдосконаленням, від рідних отримує книжки, газети та журнали і після звільнення планує зайнятися бджільництвом та садівництвом.
Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила ухвалу суду залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про зобов`язання комісії КВК -71 переглянути рішення щодо застосування умовнодострокового звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.81 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року за ст.ст.297 ч.2, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. В Коростенський ВК-71 ОСОБА_7 відбуває покарання з 15.07.2014 року.
Згідно наданої адміністрацією установи характеристикою на засудженого, за весь період відбування покарання ОСОБА_7 має 4 заохочення, останнє 30.06.2016 року, а також має 4 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку; допускав порушення встановленого порядку відбування покарання після отриманих заохочень; за весь період відбування покарання характеризується задовільно, в 2016 році допускав порушення встановленого порядку відбування покарання; на виробництві установи працевлаштований в інструментальному цеху за спеціальністю фрезерувальник, до праці відносився сумлінно, але потребує постійного контролю з боку представників адміністрації, на даний час до праці не залучається в зв`язку з поганим станом здоров`я; не завжди має охайний зовнішній вигляд; разові доручення адміністрації виконує задовільно, потребує контролю; законні вимоги представників адміністрації виконує тільки під контролем, ставлення не завжди сумлінне; до виконання робіт по благоустрою колонії відноситься безвідповідально; на заходи виховного характеру реагує байдуже, відвідує їх лише під контролем; участі у суспільному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає і приймати не бажає; за програмою диференційованого виховного впливу не займається, що свідчить про пристосовницьку цілеспрямованість, над підвищенням загальноосвітнього рівня не працює.
Вищенаведене не дозволяє зробити висновок про виправлення ОСОБА_7 . Тому, Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду.
Відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не довів своє виправлення, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні особи засудженого, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених в ухвалі доказах.
З урахуванням викладеного, Апеляційний суд підстав для скасування ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року щодо нього - без зміни.
Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: