ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/684/17
Провадження по справі № 1-кп/514/59/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2017 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого : ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 06 жовтня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіки Молдова, зареєстрованого та мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, судимого:

11.06.2008 року вироком Тарутинського районного суду Одеської області за ч.1 ст. 186, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з випробуванням на три роки;

10.08.2012 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 ст. 71 КК України до п`ти років одного місяця позбавлення волі,

судимість не знята і не погашена в законному порядку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05 жовтня 2016 року близько 16 години ОСОБА_6 знаходячись в лісосмузі, розташованої на відстані близько 1,5 км на схід від села Олександрівка Тарутинського району Одеської області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направленим на завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс мешканці села Олександрівка Тарутинського району Одеської області ОСОБА_7 три удари металевою частиною молотка в голову зліва та один удар металевою частиною молотка по лівій руці, якою остання прикривала голову, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритою внутрішньочерепної травми в формі струсу головного мозку, 3 садна лобно-тім`яної ділянки зліва, 2 садна на межі лоба і волосяної ділянки голови, закритого уламкового перелому основної фаланги V пальця лівої кісті зі зміщенням. Отриманні потерпілою ОСОБА_7 тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_6 ..

При цьому, тілесне ушкодження у вигляді перелому V пальця лівої кісті не було небезпечним для життя, тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії середньої тяжкості. Тілесні ушкодження у формі саден голови, струсу головного мозку не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня і за цим критерієм згідно п. 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров`я.

Діяння ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, не заперечував проти вчинення злочину за обставин, вказаних вище. Пояснив, що дійсно він у жовтні 2016 року знаходячись разом із потерпілою ОСОБА_7 у лісосмузі, наніс останній три удари металевою частиною молотка в голову зліва та один удар металевою частиною молотка по лівій руці, якою ОСОБА_7 прикривала голову. У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 05.10.2016 року ОСОБА_6 зайшов до неї в гості, звідки вони разом пішли до лісосмуги випасати худобу та збирати горіхи, у зв`язку з чим ОСОБА_6 взяв з собою молоток. На грунті раптово вниклих особистих неприязних стосунків, ОСОБА_6 наніс їй три удари металевою частиною молотка в голову зліва та один удар металевою частиною молотка по лівій руці, якою вона прикривала голову, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Просила призначти ОСОБА_6 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що оскільки його підзахисний визнав вину у скоєному злочині, розкаявся, вважає можливим призначити йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами,

витягом з кримінального провадження №0000377, згідно з яким 06 жовтня 2016 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинений злочин;

висновком лікаря судово-медичного експерта №172 від 30 листопада 2016 року, відповідно до якого при огляді і згідно даним медичної документації ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому основної фаланги V пальця лівої кісті зі зміщенням, закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, садна лобно-тім`яної ділянки зліва, садна на границі лоба і волосяної ділянки голови, які могли виникнути в результаті дії тупого предмету, можливо при механізмі вказаному постраждалою, тобто в разі дії молотка та п

ри цьому, тілесне ушкодження у вигляді перелому V пальця лівої кісті не було небезпечним для життя, тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії середньої тяжкості. Тілесні ушкодження у формі саден голови, струсу головного мозку не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня і за цим критерієм згідно п. 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров`я;

висновком лікаря судово-медичного експерта №37 від 12 квітня 2017 року, відповідно до якого при огляді і згідно даним медичної документації ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому основної фаланги V пальця лівої кісті зі зміщенням, закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, садна лобно-тім`яної ділянки зліва, садна на границі лоба і волосяної ділянки голови, які могли виникнути в результаті дії тупого предмету, можливо при механізмі вказаному постраждалою, тобто в разі дії молотка при падінні та при цьому, тілесне ушкодження у вигляді перелому V пальця лівої кісті не було небезпечним для життя, тягне за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21 доби і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії середньої тяжкості. Тілесні ушкодження у формі саден голови, струсу головного мозку не були небезпечними для життя, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 6 днів і не більше 21 дня і за цим критерієм згідно п. 2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які привели до короткочасного розладу здоров`я;

висновком судово-психіатричних експертів № 201 від 10 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на час скоєння злочину, у якому він підозрюється, на будь-який хронічний психічний розлад, інший, в тому числі тимчасовий розлад психічної діяльності не страждав, ознак придбаної розумової відсталості (недоумства), розладу особистості (психопатії) не виявляв. Виявляв психічні порушення не психотичного рівня у вигляді «Легкої розумової відсталості із емоційно-волевою нестійкістю та суттєвим порушенням поведінки, що потребує уваги та медичних засобів» (що відповідають діагностичним критеріям рубрики «F70.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду, тобто уродженого або рано придбаного інтелектуального дефекту), яка за глибиною інтелектуального недорозвинення та ступенем емоційно-вольових порушень, не достатком контролю за своєю поведінкою, не позбавляла, але обмежувала його у здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадає під дію статті 20 КК України, поняття «обмежена осудність»).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями скоїв злочин - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, а отже, діяння обвинуваченого правильно кваліфіковане за ч.1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра с жовтня 1997 року з діагнозом «Помірна розумова відсталість», позитивно характеризується за місцем мешкання, в суспільному житті селища участі не приймає, скарги і нарікання з боку сусідів останнім часом не надходили, судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щирого каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, відповідно до якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід обрати покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України, у вигляді у виді позбавлення волі звільнивши від відбування покарання з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального злочину і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Водночас, при призначенні покарання, суд враховує висновок судово-психіатричних експертів № 201 від 10 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на теперішній час виявляє психічні порушення не психічного рівня у вигляді «Легкої розумової відсталості із емоційно-волевою нестійкістю та суттєвим порушенням поведінки, що потребує уваги та медичних засобів» (що відповідають діагностичним критеріям рубрики «F70.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду, тобто уродженого або рано придбаного інтелектуального дефекту), у зв`язку з чим, враховуючи рівень інтелектуальної недорозвиненості ОСОБА_6 , низький рівень його підконтрольності вольових функцій, емоційну нестійкість та відсутність повної критики до алкоголізації, для запобігання можливих повторних суспільно небезпечних діянь, рекомендовано застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем перебування.

За правилами статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне на підставі ст.20 КК України визнати ОСОБА_6 обмежено осудним і врахувати цю обставину при призначенні йому покарання.

На підставі п.2 ч.1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Приписами ч.2 ст.504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до п. 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, така допомога може надаватися особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, підстави для обрання до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили відсутні.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року та від 30 січня 2017 року.

Цивільні позови в кримінальному провадженні заявлено не було. Судових витрат не має.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, керуючись ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУД И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 вересня 2017 року.

Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у закладі охорони здоров`я за місцем проживання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

З набранням вироком законної сили слід скасувати :

накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року на металевий молоток без рукоятки розміром 3 см на 12 см;

накладений арешт майна на підставі ухвали слідчого судді Тарутинського районного суду Одеської області від 30 січня 2017 року на чоловічу рубашку (сорочку) синьо-білого кольору у клітинку, штани темно-синього кольору, спортивну куртку чорно-червоного кольору, светр сірого кольору, бушлат сірого кольору.

Речові докази:

металевий молоток без рукоятки розміром 3 см на 12 см знищити;

чоловічу рубашку (сорочку) синьо-білого кольору у клітинку, штани темно-синього кольору, спортивну куртку чорно-червоного кольору, светр сірого кольору, бушлат сірого кольору повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1