11-кп/775/474/2017(м)
222/998/16-к

Єдиний унікальний номер 222/998/16-к Головуюча суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/474/2017(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.175 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м.Маріуполь) у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000154 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 29 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешківка Сумського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Володарський молочний завод», одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.175 КК України на підставі п.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000154 за обвинуваченням ОСОБА_7 закрито.

В с т а н о в и л а:

відповідно до ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 , будучи призначеним рішенням Наглядової ради ПАТ «Володарський молочний завод» № 71 від 15 квітня 2013 року, на посаду виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Володарський молочний завод», умисно безпідставно не виплатив більш як за один місяць заробітну плату працівникам ПАТ «Володарський молочний завод» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 за період з 23 березня по 18 серпня 2014 року, в сумі 6328762,22 грн., тим самим порушив конституційні права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 29 серпня 2017 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.175 КК України на підставі п.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження за його обвинуваченням закрито.

Цією ж ухвалою цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишений без розгляду.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, за змістом якої останній просить змінити ухвалу місцевого суду, виключивши із мотивувальної частини ухвали відомості щодо визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, або скасувати вказану ухвалу й постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.175 КК України, а провадження у справі закрити на підставі закінчення строків давності на підставі ст.49 КК України, без визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник послався на те, що суд першої інстанції зробив передчасний висновок про винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ст.49 КК України не передбачено вимоги визнання обвинуваченим своєї вини для звільнення від кримінальної відповідальності за цією підставою, а вимагає лише наявність згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги останнього, які просили ухвалу суду першої інстанції змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання суду на визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, а у разі неможливості - скасувати вказану ухвалу й постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.175 КК України, а провадження у справі закрити на підставі закінчення строків давності на підставі ст.49 КК України, без визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення; прокурора, який заперечував відносно задоволення апеляційної скарги захисника, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду, як законну і обґрунтовану, - без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, та за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не вирішував питання про винуватість ОСОБА_7 , а лише встановив про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, в діях обвинуваченого є склад злочину, передбаченого ч.1 ст.175 КК України.

З огляду на вказане, не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги захисника в частині виключення з ухвали суду вказівки про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів законність ухвали за підставами, вказаними в цій частині апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 29 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Донецької області набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4