Справа №505/3088/17
Провадження №1-кп/505/233/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представник потерпілої адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000947 від 28.06.2017 року з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваною, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Котовськ, Одеської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, працюючої продавцем ТЦ «Сільпо» в м.Одесі, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.191 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона працюючи продавцем з реалізації кондитерських товарів в торговому контейнері № НОМЕР_1 , розташованому на території Подільського міського ринку в АДРЕСА_2 , на підставі трудового договору №-45 укладеного 03.03.2017р. між нею та ФОП « ОСОБА_6 », будучи матеріально-відповідальною особою згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 03.03.2017р. у період часу з 01.05.2017р. по 30.05.2017р., у невстановлений досудовим розслідуванням час, умисно, з корисливих спонукань, знаходячись на своєму робочому місці, керуючись єдиним умислом на привласнення чужого майна, з метою незаконної наживи на свою користь, систематично привласнювала невеликими сумами грошові кошти, які вона отримувала від реалізації товарних цінностей в торговому контейнері №-31, а саме: кондитерських виробів, що правомірно ввірено їй фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , чим завдала останній матеріальної шкоди на суму 11655 гривень 94 копійки. Привласненими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні.

На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 15.11.2017р. укладена між потерпілою ОСОБА_6 , та підозрюваною ОСОБА_4 , згідно з умовами якої, підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру сприяла розслідуванню кримінального провадження, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 гривень.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали кримінального провадження, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статями 468-475 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена зазначила, що розуміє надані її законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з амністією, посилаючись на те, що вона знаходиться в стані вагітності, та її на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та. В зв`язку з чим, просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі пп. «б», «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпіла пояснила, що її зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор, захисник та представник потерпілої не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з амністією.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною, згідно з вимогами ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №- 9043/05 від 29 квітня 2014 року, зазначено, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.

Заявлений потерпілою під час досудового розслідування цивільний позов на суму 11655 гривень 94 копійки підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він визнаний та погоджений обвинуваченою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 468 - 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 15.11.2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 510 гривень.
На підставі ч.2 ст.86 КК України, пп. «б», «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. обвинувачену ОСОБА_4 повністю звільнити від призначеного покарання.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_6 , стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 11655 гривень 94 копійки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1