Номер провадження:1-кс/521/5812/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2, у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0004786 від 05.12.2017 року, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що 05.12.2017 року до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області звернулась із заявою ОСОБА_4 , про те, що 05.12.2017 року, невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , чим спричинила матеріальну шкоду останній на суму 500 000 гривень.

За даним фактом 05.12.2017 року внесено відомості до ЄРДР № 0004786 від 05.12.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

05.12.2017 року в ході огляду місця події встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 , обстановка всередині квартири та деяких кімнат порушена, особисті речі знаходяться не на своїх місцях та розкидані по квартирі. При вході до під`їзду вказаного будинку виявлено особисті речі, предмети побуту винесені, за твердженням очевидців, з квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно» власником вказаного об`єкту нерухомості, станом на 05.12.17 року є ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, номер: 11603, виданий 24.11.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

В теперішній час, у зв`язку із проведенням досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин злочину та з метою захисту прав потерпілої особи, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , з метою збереження майна як речового доказу та недопущення відчуження квартири третім особам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, та вважав, за необхідне його задовольнити. Окрім того, прокурор вважав, що є всі законі підстави для розгляду клопотання без явки особи, яка в теперішній час є власником вказаної квартини, оскільки існує реальна загроза відчуження квартири на корить третіх осіб.

Вивчивши клопотання та матеріали якими обґрунтовується клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник вказаної квартири в судове засідання не викликався, оскільки прокурором доведено, що існує реальна загроза відчуження вказаного майна.

Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що дійсно мало місце вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних, що зазначена квартира є предметом злочину.

Суд вважає, що вартість квартири на яку буде накладено арешт є співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями. Обмеження права власності у даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти власності, з метою недопущення відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказану квартиру, застосувавши спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб у вигляді заборони розпоряджатись квартирою (продавати, купувати, дарувати та інш.).

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власників майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів осіб потерпілих від злочину.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0004786 від 05.12.2017 року, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43.8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником є ОСОБА_5 ).
Заборонити розпоряджатись (продавати, купувати, дарувати та інш.) вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1