Справа № 471/123/18-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000406 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м.Бобринець Кіровоградської області, гр. України, маючого вищу освіту, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

В С Т А Н О В И В :
Всередині вересня 2017 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, в денний час в с.Ганнівка Братського району Миколаївської області ОСОБА_4 , перебуваючи разом з раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в салоні власного автомобілю "ВАЗ 2101" д/н НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці Кооперативній, дізнався від ОСОБА_6 про вчинення злочину, а саме про вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передачі чужого майна (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з пошкодженням та знищенням майна щодо потерпілого ОСОБА_8 .

Також, 01.10.2017 року біля 18 години ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тяжкого злочину, добровільно надав дозвіл на перебування їм в межах свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на подвір"ї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виготовили пляшки з легкозаймистою сумішшю типу "Коктель Молотова" з метою використання їх під час вимагання у потерпілого ОСОБА_8 100 000 доларів США.

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, який відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, маючи реальну можливість на протязі тривалого часу повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, заздалегідь не обіцяно, приховав вчинення тяжкого злочину, чим створив перешкоду у своєчасному виявлені та розкритті тяжкого злочину, а також притягнені винних осіб до кримінальної відповідальності.

Дії обвинуваченого стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

28 лютого 2018 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, щиро розкаюється та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.
Цією угодою узгоджене покарання обвинуваченому за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 років із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, відповідно до ч.2 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним повністю та підтвердив факти скоєння ним злочину при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин та щиро розкаюється в скоєному.

Інші учасники процесу просили суд затвердити угоду на визначених в ній умовах.
Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.396 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про винуватість, укладену 28 лютого 2018 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.396 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1