Справа № 128/1193/17
ВИРОК
Іменем України
06 вересня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області,офіційно непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше несудимого,зареєстрованого та фактичнопроживаючого в АДРЕСА_1 .
у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 06.02.2017 року близько 19:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні продуктового магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та взявши її правою рукою за її праву руку, вивів із приміщення магазину на вулицю, де між ними виникла словесна сварка, підчас якою обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно , з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, наніс долонею лівої руки один удар по правій частині обличчя ОСОБА_5 та через деякий час ще один удар лівою рукою у праву частину її обличчя, після чого наніс ще один удар рукою в плече, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, на правому плечі, та правій кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним за ч. 1 ст. 125 КК України повністю та суду показав, що дійсно, потерпіла є його колишньою дружиною, з якою він розірвав стосунки рік назад і вона поїхала. 06.02.2017 року увечері приблизно о 19:00 год., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив у ОСОБА_5 в приміщенні продуктового магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка вчинила сварку. Він разом із нею вийшли з магазину , де вона продовжувала кричати та його принижувати, а він наніс два удари їй долонею лівої руки по обличчю та один удар рукою в плече. У скоєному кається .
Потерпіла ОСОБА_5 , до судового засідання не з*явилась, надала суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має .( а.с.43).
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, який неодружений, офіційно не працює, але зайнятий соціально-корисливою працею, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Також при винесені даного процесуального рішення суд приймає до уваги і міркування потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягає на суворому покаранні щодо обвинуваченого.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття .
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп*яніння.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючої вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє суспільної небезпечності і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства та йому слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті.
І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави, за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1301/17-21 від 16.03.2017 року в сумі 198 грн.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п*ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п*ятдесят) в прибуток держави.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1301/17-21 від 16.03.2017 року в сумі 198 (сто дев*яносто вісім) грн.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: