В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2018 Справа №607/8245/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000245 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 03 травня 2017 року близько 09 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «Вольцваген Транспортер Т5 ТДІ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою 0201519 сполученням «Тернопіль Козівка Хоростків» у напрямку від м.Тернополя до с.Грабовець Тернопільського району Тернопільської області, де в межах вул.Польової, 5 що в с.Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, наближаючись до ділянки дороги із заокругленням, в порушення п.п. 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 2.3 (б, д) ПДР України не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а створив загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, що загрожувало життю чи здоров`ю громадян, завдавши матеріальних збитків, відволікся від керування т/з, не обравши такі прийоми керування, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, унаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого ним автомобіля ліворуч, виїхавши таким чином на смугу зустрічного руху, не переконавшись всупереч п.10.1 ПДР України перед цим, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де порушуючи вимоги п.11.3 ПДР України, не надав переваги в русі технічно справному автомобілю «Ніссан Прімера 1.6 ДжіІкс», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у межах своєї смуги руху у зустрічному напрямку до м.Тернополя, спричинивши зіткнення передньої частини керованого ним автомобіля «Вольцваген Транспортер Т5 ТДІ», д.н.з. НОМЕР_1 із передньою частиною автомобіля «Ніссан Прімера 1.6 ДжіІкс», д.н.з. НОМЕР_2 .

Унаслідок даної ДТП водій автомобіля «Ніссан Прімера 1.6 ДжіІкс», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: ран правої лобно-скроневої ділянки і правого коліна, саден обличчя, синця нижньої повіки правого ока, відкритої ЧМТ у вигляді забою головного мозку та оболонкового крововиливу у лівій скронево-тім`яній ділянці, закритої травми правої половини грудей у вигляді перелому 5-го ребра, забою легені та обмеженого пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині), закриту травму тазу у вигляді перелому правої вертлюгової западини, закритого перелому-вивиху правої кисті.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вищевказаних вимог ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

18 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.286 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. зі стягненням в дохід держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 18 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі фінуправління ТОР заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину, провадження по розгляду якого підлягає закриттю унаслідок повного добровільного їх відшкодування обвинуваченим.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 18 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. зі стягненням в дохід держави без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Провадження з розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі фінуправління ТОР про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину закрити.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1