Провадження № 1-кс/161/6567/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_4 та її представник повністю підтримали клопотання з підстав зазначених в ній та просили задовольнити.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку заявниці ОСОБА_4 та її представника, які підтримали клопотання, думку прокурора, який заперечував щодо скасування арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.
Відповідно до ст.170 ч.1 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ст.170 ч.3, ч.4, ч.5, ч.6 КПК України передбачаються, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Також у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Так у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
В судовому засіданні встановлено, що вище вказане майно не є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст.368 КК України та не відповідає критеріям п.4 ч.2 ст.167 КПК України, оскільки не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та відсутні об`єктивні дані, що власник майна вчинив вище вказані кримінальні правопорушення і власник майна не перебуває у статусі підозрюваного.
Враховуючи те, що в судовому засіданні заявником доведено походження грошових коштів та не належність підозрюваному, тому клопотання про скасування арешту на майно підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя
У відповідності п.4 ч.1 ст.169 КПК України вище вказані грошові кошти негайно повернути власнику ОСОБА_4 або його представнику.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1