Ухвала
27 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 646/4453/17
Провадження №51- 4278 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з урахуванням визначених у ст. 438 КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанції при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак вимог зазначеного закону захисником ОСОБА_4 не дотримано, оскільки у поданій скарзі скаржник не навів обґрунтування жодної з вищезазначених підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, натомість обмежився загальними фразами про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, а також про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. ст. 412-414 КПК України.
Крім того, посилаючись на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, захисник не вказує конкретні доводи апеляційної скарги, що залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, тобто не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги не були розглянуті апеляційним судом або розглянуті неналежним чином, та не вказує, яким чином це перешкодило чи могло перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, з огляду на положення ст. 370 КК України, а також не посилається на жодну з безумовних підстав для скасування ухвали апеляційного суду, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Крім того, як передбачено у ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, що підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, згідно п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, є: ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Однак, всупереч зазначених вимог кримінального процесуального закону, до скарги не долучено договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Натомість, захисник ОСОБА_4 додає доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 13 червня 2017 року № 3950, яке діє лише протягом строку затримання та/або тримання особи під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
Керуючисьст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги 15 днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі не усунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3