Справа №478/1368/16-к 27.11.2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000458, за апеляційною скаргою начальника Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2017 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000458 від 04.01.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України повернуто прокурору.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000458 від 02.08.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України повернуто прокурору Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області, який затвердив обвинувальний акт, для усунення виявлених судом недоліків.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що зазначена ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зазначає, що підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що на думку суду в обвинувальному акті детально зазначені лише дії ОСОБА_8 спрямовані на викрадення майна, однак всупереч вимогам ст. 291 КПК України не сформулювало обвинувачення ОСОБА_6 із викладом детальних обставин інкримінованого злочину.
Вказує, що прокурором у кримінальному провадженні 07.07.2016 року було змінено обвинувачення у вищевказаному кримінальному провадженні з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 396 КК України та складено новий обвинувальний акт.
Вважає, що прокурором детально визначено дії всіх фігурантів правопорушення, а тому з висновками суду про те, що в обвинувальному акті не сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 із викладом детальних обставин інкримінованого злочину погодитись не можна.
Також зазначає, що судом, в порушення вимог ч.2ст. 318 КПК України, підготовче засідання проведено без участі захисника.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
14.07.2017 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження 1-кп/478/51/2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України за ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05.07.2017 року, якою вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.07.2016 року стосовно ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвалою суду від 17.07.2017 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.
В підготовче судове засідання захисник ОСОБА_9 не з`явився, надав суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі. З`ясувавши думку обвинуваченого та прокурора, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без участі захисника, суд провів підготовче засідання за відсутності захисника.
Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що вважає за можливе призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню.
Обвинувачений не заперечував проти призначення судового розгляду, просив суд здійснювати судовий розгляд в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93.
Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що в ньому детально зазначені лише дії ОСОБА_8 спрямовані на викрадення майна, однак всупереч вимогам ст. 291 КПК України не сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 із викладом детальних обставин інкримінованого злочину.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.
Із вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як слідує із тексту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, а саме: у приховуванні злочину.

Разом з тим, викладаючи фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, органом досудового слідства детально зазначені лише дії ОСОБА_8 , спрямовані на викрадення майна, однак всупереч вимогам ст.291 КПК України не сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 із викладом детальних обставин інкримінованого йому злочину.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_6 .
Посилання апелянта на порушення вимог ч.2 ст. 318 КПК України при проведенні підготовчого засідання є неприйнятними. Оскільки, як вбачається із технічного запису та журналу судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 погодився на проведення підготовчого судового засідання без участі його захисника. Враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також особу обвинуваченого, який не має будь яких психічних чи фізичних вад, які б перешкоджали йому повною мірою реалізувати свої права, участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язкова. Тому проведення підготовчого судового засідання без участі захисника, якщо на цьому наполягав сам обвинувачений, не порушує права обвинуваченого на захист та не свідчить про порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу начальника Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000458 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді