Справа № 165/824/17
Провадження № 1-кп/165/13/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого
та представника цивільного позивача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, Волинської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_6 16 грудня 2016 року, близько 12 год. 00 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом марки "MERCEDES-BENZ SPRINTER" 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 по дорозі Ковель-Жовква, а саме: по вулиці Автобусній міста Нововолинська в напрямку міста Львова порушив правила дорожнього руху, а саме: п. 10 п.п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10. п.п. 10.4 - водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; п. 16. п.п. 16.13 перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч; здійснюючи маневр повороту ліворуч на вулицю Маяковського міста Нововолинська, не переконався, що цей маневр буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу зустрічному транспорту, виїхав на смугу зустрічного руху автодороги Ковель-Жовква по якій у напрямку Автостанції міста Нововолинська, яка розташована по вул. Шухевича 37 міста Нововолинська, рухався технічно справний транспортний засіб марки "КІА CARENS" 1.8 КАТ, д.н.з. НОМЕР_2 Республіка Польща, під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого, на смузі зустрічного руху відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, та внаслідок чого пасажир автомобіля "КІА CARENS" 1.8 КАТ. д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: важкої черепно-мозкової травми: забитої рани в правій лобній ділянці з переходом на брову, повіку; переломів кісток лицевого черепа (права верхня щелепна, лобна), склепіння черепа (права скронева) та основи черепа (решітчаста кістка, крило та тіло клиновидної кістки); забиття правої лобної та скроневої долей головного мозку; дрібні субарахноїдальні крововиливи в потиличній ділянці, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 13 від 19.01.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли потерпілій тяжкі тілесні ушкодження та суду показав, що він 16 грудня 2016 року, близько 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки "MERCEDES-BENZ SPRINTER" порушив правила дорожнього руху здійснюючи поворот ліворуч внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем, який рухався йому назустріч . У вчиненому розкаюється.
Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин даного судового провадження, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів судового провадження, які ніким не оспорюються, а обмежився лише допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, а також дослідженням усіх доказів судового провадження в частині пред`явлених до обвинуваченого цивільних позовів потерпілою ОСОБА_8 та цивільним позивачем ОСОБА_9 .
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена в судовому засіданні повністю, а його необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи яка потерпіла від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Нововолинської центральної міської лікарні з 16 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року і на її лікування закладом охорони здоров`я було витрачено 6240,36грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов, пред`явлений до нього прокурором в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення визнав повністю.
Відповідно до статті 1206 ЦК особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим позову, на підставі ст. 1206 ЦК України суд цивільний позов прокурора задовольняє повністю та стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради 6240,36 грн. витрат закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов визнав частково на суму 5000грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пред`явлений до нього цивільним позивачем ОСОБА_9 цивільний позов визнав частково на суму 1000грн.
Виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги часткове визнання позову обвинуваченим ОСОБА_6 суд задовольняє цивільний позов частково та стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь цивільного позивача ОСОБА_9 1000грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 250грн. витрат на правову допомогу, пропорційно до задоволення позовних вимог (т. 1 а.с. 58-76).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., як особу, яка на день набрання чинності цим Законом не позбавлена батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років.
Прокурор та інші учасники в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.
Виходячи з наведеного вище та враховуючи обставини судового провадження, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є не судимим та вперше притягується до кримінальної відповідальності (т. 2 а.с. 69), має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей (т. 1 а.с. 175-179), позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (т. 2 а.с. 66-67), є працездатним (т. 2 а.с. 68), а також приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів та із звільненням обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного судом покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., як особу, яка на день набрання чинності цим Законом не позбавлена батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ч. 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі пункту «в» статті 1 Закону «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., як особу, яка на день набрання чинності цим Законом не позбавлена батьківських прав, і яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років.
Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_6 в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради 6240 (шість тисяч двісті сорок) грн. 36коп. витрат закладу охорони здоров`я на лікування особи яка потерпіла від кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ПРаТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування завданої їй майнової шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням автомобіля задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь цивільного позивача ОСОБА_9 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 250 (двісті п`ятдесят)грн. витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 до ПРаТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування завданої їй майнової шкоди залишити без розгляду.
Стягнути в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_6 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять)грн. 52 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Речові докази - автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER" 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику Нововолинського ВП ГУНП повернути власнику ОСОБА_6 , а автомобіль марки "КІА CARENS" 1.8 КАТ. д.н.з. НОМЕР_2 », який зберігається на майданчику Нововолинського ВП ГУНП повернути володільцю ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 13).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1