Номер провадження: 11-сс/785/2099/17
Номер справи місцевого суду: 500/1694/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

його захисника: адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2017 року, якою у рамках кримінального провадження №0000191від 24.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, відмовлено у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив

Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0000191від 24.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.187 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21.00 години по 07.00 годину, строком до 28.01.2017 року включно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2017 року о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для здоров`я, ОСОБА_12 , знаходячись в Грецькому сквері, навпроти Свято-Покровського собору в м. Ізмаїлі Одеської області, наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді втиснутого перелому правої виличної кістки; осколкових переломів стінок правої верхньощелепної пазухи, зі зміщенням фрагментів; перелому латеральної стінки правої орбіти; лінійного перелому вінцевого відростка правої гілки нижньої щелепи, набряку в області виличної кістки з права, гематомами параорбітальної області з права, які згідно висновку судово-медичного експерта № 98 від 23.03.2017 відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, після чого заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу PRO 5», вартістю 5600 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператору «Лайф», вартістю 20 гривень, чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_12 на загальну суму 5620 гривень. Після цього з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Обґрунтовуючи своє рішення щодо відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на міцні соціальні зв`язки підозрюваного та на те, що матеріальна шкода фактично відшкодована.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій вона порушує питання про її скасування, оскільки вважає оскаржуване рішення безпідставним.

В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що слідчим суддею не було враховано те, що підозрюваний має паспорт моряка та в будь-який момент у нього є можливість залишити країну.

Крім того, апелянт вказує, що слідчим суддею необґрунтовано було зазначено про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, оскільки не встановлено де саме проживає його родина, а стороною захисту в судовому засіданні не надано будь-яких відомостей щодо неможливості утримування підозрюваного в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я.

Просить ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.1 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя в ухвалі зазначив, що наявні у матеріалах справи дані та встановлені слідчим суддею обставини вказують на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Апеляційний суд загалом погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та недоведеності їх судом, так як підозрюваний активно сприяє слідству, видавши співробітникам поліції мобільний телефон, що став предметом злочину, не чинить спроб незаконного впливу на потерпілого, свідка та слідчим не доведено ризик можливого вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Також з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст.178 КПК України врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики.

При цьому, апеляційний суд вважає обгрунтованими посилання слідчого судді на те, що сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , не може бути підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, як свідчить надана апеляційному суду стороною захисту розписка потерпілого ОСОБА_12 , підозрюваним йому у повному обсязі відшкодована спричинена злочином матеріальна та моральна шкода і претензій до нього він не має.

Наведені обставини спростовують зазначені у клопотання слідчого твердження про існування ризиків можливого впливу підозрюваним на потерпілого та свідків, вчинення останнім нового злочину та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя перевірив усі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, вірно з`ясував обставини, що мають значення для прийняття рішення за клопотанням слідчого та правильно прийшов до висновку про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, який на думку апеляційного суду є належним та достатнім для запобігання існуючого ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Інших доводів апеляційному суду надано не було.

Разом з тим, апеляційним судом було встановлено, що попри повну відповідність викладених в ухвалі висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та застосування до підозрюваного необхідного та достатнього запобіжного заходу, при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею невірно було зазначено строк дії ухвали та саме дії цієї ухвали до 24.01.2017 року, тобто у часі який вже настав.

Крім того, апеляційний суд вважає, що наявність у підозрюваного документу, який надає право на виїзд за кордон та працевлаштування його моряком, вказує на можливість існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, як про те вірно зазначив прокурор у клопотанні та в апеляційному суді під час надання відповідних пояснень, з чим апеляційний суд погодився.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що на даній стадії розслідування існує ризик можливого залишення ОСОБА_7 території країни у зв`язку із роботою, оскільки підозрюваний є моряком та має дійсний паспорт моряка.

На наведені обставини слідчий суддя уваги не звернув та при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначив строк дії, який фактично унеможливлює виконання ухвали та при покладені на підозрюваного певних обов`язків, не прийняв рішення, яким повинен був забезпечити уникнення ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом здачі підозрюваним на зберігання відповідним органів державної влади свого паспорту, який надає йому право на виїзд з України.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Встановлені апеляційним судом порушення є істотними та вказують на необхідність скасування ухвали слідчого судді та прийняття нової ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби та в межах строку досудового розслідування та покладення на підозрюваного певних обов`язків, в тому числі з метою попередження ризику, зобов`язання ОСОБА_7 здати на зберігання паспорт моряка та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно положень ст.407 КПК України, усунути апеляційним судом допущені слідчим суддею порушення шляхом зміни ухвали слідчого судді неможливо, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги дані про особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри та існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, міцність його соціальних зв`язків і наявність у підозрюваного місця постійного проживання, колегія суддів приходить до переконання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певну пору доби з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2,3, 8 ч.5 ст.194 КПК України,які на думку апеляційного суду забезпечать уникнення існування зазначеного ризику.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний пору доби із визначенням строку дії ухвали з дня постановлення цієї ухвали апеляційним судом та до 28.01.2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2017 року, якою у рамках кримінального провадження №0000191від 24.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України було відмовлено у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 28.01.2017 року включно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу та обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати вказане житло де він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21 години до 07 години наступного дня, роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_7 його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період часу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,8 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області та прокурора і слідчого у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обчислюється з моменту її проголошення, а саме з 27.12.2017 року та закінчується 28 січня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000191від 24.01.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .