Єдиний унікальний номер справи 185/6016/17
Провадження № 1-кп/185/90/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені до ЄРДР за № 0001648 від 10 червня 2017 року та за № 0002067 від 25 липня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сніжне Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31 січня 2003 року за вироком Кегічевського районного суду Харківської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 21 лютого 2008 року за вироком Амвросіївського районного суду Донецької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 24 лютого 2012 року за вироком Торезського міського суду Донецької області, за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, з середньою технічною освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мешкали разом і фактично перебували у цивільному шлюбі, за попередньою змовою групою осіб вчинили злочин проти власності за нижченаведених обставин.

10 червня 2017 року близько 08.00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебували в стані алкогольного сп`яніння, проходили по АДРЕСА_3 , і у зв`язку з відсутністю грошових коштів, у них виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 10 червня 2017 року о 08.00 год., діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 , спільно з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, перелізли через металеві ворота домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 залишилась на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою.

Знаходячись у дворі вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, через незачинені двері проникли до приміщення житлового будинку, зайшли до кімнати і спільними діями таємно повторно викрали телевізор марки «Самсунг» вартість якого, згідно висновку експерта № 2908-17 становить 7279 грн. 09 коп., та два тюнери марки «Satellit» вартістю, згідно висновку експерта № 2908-17 900 грн. 90 коп., кожний.

Під час скоєння крадіжки ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, були виявлені господарем домоволодіння ОСОБА_8 .. ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, розуміючи, що їх викрито при скоєнні злочину крадіжки чужого майна, з метою заволодіння викраденим майном - телевізором марки «Самсунг» та двома тюнерами марки «Satellit», умисно, діючи за попередньою змовою, стали утримувати вищезазначене майно і відкрито заволоділи телевізором та тюнерами, винесли з будинку і передали ОСОБА_5 , яка перелізла через огорожу даного домоволодіння, та вважаючи, що вона вчиняє крадіжку, взяла пакет з тюнерами, завдавши потерпілому ОСОБА_8 шкоду на загальну суму 9080,80 грн.

Проте, вчинивши всі дії, які ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не змогли з причин, які не залежали від їх волі, бо на виході з домоволодіння були затримані сусідами потерпілого.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен, вину в судовому засіданні визнали повністю, щиро каються у вчиненому.

Незважаючи на повне визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 10 червня 2017 року о 08.00 год. в електричці «Лозова-Павлоград», він разом з ОСОБА_5 , розпиваючи спиртні напої, познайомилися з чоловіком ромської національності. Вони разом пішли по незнайомій йому вулиці, підійшли до будинку, як він, ОСОБА_4 зрозумів, того чоловіка. Перелізли через паркан, а ОСОБА_5 за його вказівкою залишилася біля воріт. Вони з незнайомим чоловіком зайшли до будинку через відчинені двері і взяли телевізор з тюнерами, які мали намір забрати. В цей час до кімнати зайшов дідусь, став кричати і вони, утримуючи телевізор з тюнерами, вийшли з будинку, хотіли вийти з двору на вулицю, але були затримані сусідами.

Обвинувачена ОСОБА_5 пояснила суду, що 10 червня 2017 року зранку вони з ОСОБА_4 та незнайомим чоловіком прийшли до невідомого їй будинку в м. Павлограді. Хлопці перелізли через паркан, а вона залишилась чекати на вулиці, як їй наказав ОСОБА_4 . Потім вона почула шум і пішла на вокзал, а згодом повернулася, і з`ясувалося, що ОСОБА_4 затримали.

Оцінюючи покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає, що вони не є об`єктивними, продиктовані бажанням перекласти вину і відповідальність за скоєні злочини на співучасника злочину - особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, і спростовуються встановленими судом доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитавши обвинувачених, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованих діянь за обставин, які викладені вище.

Так, свідок ОСОБА_9 підтвердив,що 10 червня 2017 року зранку від побачив як з подвір`я сусідів ОСОБА_10 через огорожу перелазять люди з телевізором у ковдрі два чоловіки і дівчина. Він покликав сусідів, затримали чоловіка і жінку, один з чоловіків був ромської національності, він утік. ОСОБА_4 пояснив йому, що ОСОБА_10 продав йому телевізор.

Це доводить те, що ОСОБА_4 усвідомлював, що скоїв кримінальне правопорушення, і з метою приховати цей факт, сказав свідку неправду. Крім того, пояснення свідка ОСОБА_9 доводять і участь у скоєнні злочину ОСОБА_5 , дії якої були узгоджені з діями ОСОБА_4 і направлені на співучасть у скоєнні злочину.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_8 . Зранку 10 червня 2017 року сусід ОСОБА_9 попросив викликати поліцію. Вона вийшла і побачила, що біля подвір`я ОСОБА_10 стоїть телевізор в ковдрі, а сусіди утримували чоловіка і жінку. Хтось з сусідів пояснив, що вони скоїли крадіжку з будинку ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . 10 червня 2017 року зранку вона вийшла до літньої кухні, а її чоловік був в будинку. Зі слів чоловіка, їй відомо, що він побачив у будинку двох незнайомих хлопців, які виносили їх телевізор. Чоловік став кричати, а вони утримуючи викрадене майно, вийшли з будинку. ОСОБА_5 з ними не було, вона побачила її пізніше на вулиці.

Суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, в скоєнні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 червня 2017 року Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято заяву від ОСОБА_8 /а.к.п.95/.

Згідно протоколу огляду місця події від 10 червня 2017 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих був здійснений огляд земельної місцевості з ґрунтовим покриттям, розташованого біля будинку № 5 по вул. Заводській в м. Павлограді та була зафіксована обстановка на місці вчинення злочину /а.к.п. 97-103/. Вказаний протокол огляду містить фототаблиці з зображенням телевізора марки «Самсунг» та двох тюнерів марки «Satellit». Суд звертає увагу, що вищевказані телевізор та тюнери знаходяться біля будинку № 5 по вул. Заводській м. Павлограда, з якого були викрадені.

Ця обставина підтверджується свідченнями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, в тій частині, що біля будинку № 5 по вул. Заводській м. Павлограда вони були затримані, та вищезазначеними речами розпорядитися їм не надалось можливим.

Відповідно до постанови від 10 червня 2017 року телевізор марки «Самсунг» та два тюнери марки «Satellit» були визнані речовими доказами /а.к.п. 104/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2017 року, згідно яких, свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімках ОСОБА_4 , як особу, яка виносила телевізор з будинку ОСОБА_8 /а.к.п.127-129/
Висновком експерта № 20/4.6/393 від 11 липня 2017 року, встановлено, що сліди пальців рук, які були вилучені 10 червня 2017 року в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними осіб, залишені пальцями рук ОСОБА_5 і ОСОБА_4 /а.к.п.130-150/.

Відповідно до висновку експерта № 2908-17 від 04 липня 2017 року ринкова вартість телевізору «Samsung PS42C430A1W» код моделі PS42C430A1WXUA тип моделі PS42C430 серійний номер 08193LNZ700475L, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 10 червня 2017 року, складала 7,279,09 грн., тюнера супутникового телебачення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 2016 року випуску, складала 900,90 грн. /а.к.п. 153-158/
Дані докази винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку , встановленому Конституцією та КПК України.

Таким чином, суд вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Суд з`ясував, що злочинний намір обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від самого початку був направлений на таємне викрадення чужого майна. Про наявність в будинку самого потерпілого ОСОБА_8 обвинуваченим відомо не було. Дана обставина підтверджена свідченнями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і доказів про зворотне немає. З моменту зустрічі з потерпілим, з його реакції та поведінки, яка свідчила про його ставлення і розуміння скоєного кримінального правопорушення, дії ОСОБА_4 , який продовжував утримувати викрадене майно, стали відкритими. Тобто ОСОБА_4 , який таємно викрадав майно ОСОБА_8 усвідомив, що його дії потерпілим помічені і оцінюються останнім як крадіжка, але проігнорував це.

Дії ОСОБА_5 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як пособництво у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Як пояснила обвинувачена ОСОБА_5 та підтвердила свідок ОСОБА_12 , до будинку потерпілого обвинувачена не заходила, потерпілий її не бачив, вона не була обізнана про викриття потерпілим ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки. Про факт незаконного проникнення до житла свідчать покази свідка ОСОБА_9 , який показав, що обвинувачена ОСОБА_5 перелазила через паркан, і тримала пакети з викраденим майном.
Обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, за подвір`ям будинку АДРЕСА_3 , було затримано сусідами, викраденими речами вони не мали можливості розпорядитися, тобто довести злочин до кінця, тому суд вважає, що дані злочинні дії останнього необхідно кваліфікувати саме за ч. 2 ст. 15 КК України.

Суд приходить до висновку, що у вчиненні даного правопорушення наявний ексцес виконавця, тобто виконавець ОСОБА_4 вчинив злочинні дії (грабіж), що не охоплювалися умислом іншого співучасника злочину ОСОБА_5 (крадіжка), тому в даному випадку ОСОБА_4 має нести відповідальність за більш тяжкі дії.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обставин і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку. Суд вважає, що покарання обвинуваченій необхідно призначити в межах санкції вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства. Суд вважає можливим звільнити її від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи та дактилоскопічних експертиз, підлягають стягненню з обвинувачених солідарно.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 10 червня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, час попереднього ув`язнення з 10 червня 2017 року до 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності залишити у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді трьох (3) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку два (2) роки вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останню з-під варти в залі суду.

До набрання вироком законної чинності ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Павлограда Дніпропетровській області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертиз у сумі 988 грн. 96 коп. на користь держави, солідарно.

Речові докази: телевізор марки «Самсунг» та два тюнери марки «Satellit», які передані під розписку на відповідне зберігання ОСОБА_8 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1