справа № 208/4286/16-к
провадження № 1-кп/208/147/17
УХВАЛА
19 вересня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених по кримінальному провадженню за обвинувальним актом, що надійшов до суду з Дніпродзержинської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_9 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_11 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. Під час досудового розгляду до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, від Дніпродзержинської місцевої прокуратури отримано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України., та ОСОБА_11 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України

Ухвалою Заводського районного суду від 21.08.2017 року дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було продовжено до 18.10.2017 року.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 та потерпілий клопотання прокурора підтримують.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечили, треба змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, ОСОБА_9 хворий, йому завідомо відомо рішення суду, потрібно забезпечувати родину, йому нікому допомогти, він не може допомогти родині.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні залишив це питання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що обвинуваченому ОСОБА_11 треба замінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі на домашній арешт.

Згідно з положенням ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання на строк до 12 років позбавлення волі, а тому, не зважаючи на всі позитивні характеристики, наведені захистом, не зважаючи на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, наявність певних захворювань у обвинуваченого, рідних, суд вважає наявними ризик, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, приймаючи до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, приходить до висновку, що обраний обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_11 такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має, свідки з боку обвинувачення ще не допитані.

Керуючись ст.ст.177,178,183,197,315,316,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.11.2017 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.11.2017 року.

Продовжити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3