Єдиний унікальний номер № 285/3846/17
Провадження № 1-кп/0285/90/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
встановив:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який - у вигляді домашнього арешту. В обгрунтування свого клопотання посилається на те, що обставини за яких обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінились, він має постійне зареєстроване місце проживання, має тяжке захворювання (позитивний результат вірусу гепатиту С), на його утриманні знаходиться хворий батько, який потребує постійного догляду, має цивільну дружину, постійну роботу в м. Києві, де офіційно був працевлаштований до затримання, що підтверджується трудовою книжкою та характеристикою з ТОВ "ПАРАДІЗ" а тому, на сьогоднішній день, на думку обвинуваченого, немає підстав для тримання його під вартою. Просить звернути увагу, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з м`яких запобіжних заходів, не може запобігати ризикам, передбаченим ст. 177, 178 КПК України.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу та заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки його строк спливає 31.03.2018 року, підстави, за яких судом було обрано, а в подальшому продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що ОСОБА_5 офіційно не працює, що свідчить про відсутність законного джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про те, що його соціальні зав`язки є нестійкими та несформованими. Крім того, прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є необхідним заходом як для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого, так і для забезпечення інших громадян від злочинних посягань. Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини право на свободу є основоположним але не абсолютним. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Боротюк проти України» та «Ілійков проти Болгарії» наголошував, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 . Вважають, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на більш м`який.
Розглянувши питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи особу обвинуваченого, той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в законному порядку не знята і не погашена, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується відноситься до категорії тяжкого, за яке Законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, відсутність міцних соціальних зв`язків (неодружений, дітей на утриманні не має, не працює), наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків, беручи до уваги, що інкриміноване правопорушення вчинене із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на підвищену небезпеку даної особи, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд вважає, що продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи - тримання під вартою, що завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Крім того, суд бере до уваги, що розгляд кримінального провадження триває, на данний час судом не допитані потерпілі та свідки по справі, а відтак ризики перешкоджання кримінальному провадженню та можливого впливу на свідків та потерпілих з боку обвинуваченого продовжують існувати.
Таким чином, суд вважає, що ризики, зазначені у ст. 177 КПК України прокурором доведені, а тому не вбачає законних підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 травня 2018 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :