Провадження №1-кп/748/243/17
Єдиний унікальний № 748/1592/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 22 березня 2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка, Ічнянського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що згідно розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05.10.2016 № 321/8136 28.09.2016 прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 та на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 1315 від 19.10.2016 приступив до виконання обов`язків командира танку танкового взводу танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок статутних взаємовідносин між військовослужбовцями, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, 16.03.2017 року, близько 21 години, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, з мотивів захисту інтересів ОСОБА_5 під час проходження військової служби та неповаги до ОСОБА_6 , як співслужбовця, перебуваючи на 1 поверсі казарми № НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виразилось у завданні молодшому сержанту ОСОБА_6 близько 4-5 ударів кулаком лівої руки в ділянку грудної клітини.

Внаслідок вказаних дій молодшому сержанту ОСОБА_6 спричинено забій грудної клітини, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 442 від 22.05.2017 є легкими тілесними ушкодженнями, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно наніс молодшому сержанту ОСОБА_6 4-5 ударів кулаком лівої руки в область грудної клітини. У вчиненому щиро розкаявся та просив застосувати до нього положення Закону України "Про амністію", оскільки він брав участь у антитерористичній операції та є учасником бойових дій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з"явився, просив розгляд провадження здійснювати за його відсутності, вказавши, що не має претензій матеріального та морального характеру.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те що він є раніше не судимим, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він зробив для себе відповідні висновки, і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 підпадає під дію ст.2 Закону України "Про амністію", оскільки брав безпосередню участь в антитерористичній операції та отримав статус учасника бойових дій, про що мається відповідне посвідчення, надав згоду на застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", а отже підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 цього Закону.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, і призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1