АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/737/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
-05.07.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 року остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 змінено на тримання під вартою з 19 грудня 2016 року.
Згідно вироку, ОСОБА_7 4 вересня 2016 року, о 15:57 год., знаходячись в приміщенні магазину «Сумки» розташованого на території ТЦ «Рост» за адресою : АДРЕСА_2 , де торгову діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної вітрини належний ФОП ОСОБА_9 товар, а саме сумку чоловічу ТМ «KARYA», вартістю 2300 грн.10 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 124 від 21.09.2016 р. та сховав її в свою спортивну сумку, яка була при ньому та не сплативши за вказаний товар покинув територію даного магазину. Однак, на виході з ТЦ «Рост» за лінією антикрадійних воріт ОСОБА_7 був зупинений працівниками вищезазначеного торгівельного центру, в зв`язку з чим ОСОБА_7 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, чим міг спричинити ФОП ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 2300 грн. 10 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з суворістю призначеного покарання і призначити більш м`яке покарання, з урахуванням того, що на його утриманні знаходиться матір - ОСОБА_10 1937 року народження, а також те, що він знаходячись на свободі працював, хоча і не оофіціально.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з наведених підстав та просили пом`якшити покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи безпідставними доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості. Судом враховано конкретні обставини злочину, а також ту обставину, що він був вчинений до повного відбуття покарання, призначеного попереднім вироком за аналогічний злочин.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який був раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини ( а.с. 30-32), не працює,за місцем проживання характеризується негативно ( а.с.33), не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Обтяжуючих обставин судом не встановлено, в якості пом`якшуючої обставини суд визнав щире каяття ОСОБА_7 .
Колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст.. 65 КК України, дійшов правильного висновку , що виправлення обвинуваченого неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, та правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки раніше ОСОБА_7 неодноразово був засуджений за аналогічні злочини, останній раз із призначенням йому покарання у виді арешту, але виправлення обвинуваченого не відбувалось, мета запобігання вчиненню нових злочинів не була досягнута. Призначаючи остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, суд врахував невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 року . Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому остаточне покарання колегія суддів не знаходить.
Колегія суддів вважає необхідним у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. 26.11.2015 року) зарахувати час перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 із 19.12.2016 року по 20.06.2017 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , а з 21.06.2017 року до 10.08.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без змін.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред.. 26.11.2015 року)зарахувати час перебування під вартою ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України із 19.12.2016 року по 20.06.2017 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , а з 21.06.2017 року до 10.08.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.

Головуючий-
Судді -