Справа № 192/893/17
Провадження № 1-кп/192/33/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мохратач Мардакертського району Республіки Азербайджан, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, не військовозобов`язаний, раніше судимого:
- 22 червня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, ухвалою цього ж суду від 26 липня 2017 року направлений в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , будучи засудженим 22 червня 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив повторно нове корисливе кримінальне правопорушення.
ОСОБА_3 в судових засіданнях свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що в ніч з 20 на 21 червня 2017 року він вийшов з дому приблизно о 4 годині ранку з обігрівачем, який хотів продати своєму знайомому ОСОБА_6 , а тому направився до нього додому. Але ОСОБА_6 не було вдома і він (обвинувачений) став чекати його на теплотрасі, біля якої є трансформаторна вишка, та в цей час побачив як під`їхав якийсь автомобіль і люди щось з нього вигрузили на смітник та поїхали. Коли обвинувачений подивився, що саме вони викинули, то знайшов радіатор червоного кольору, який приніс до ОСОБА_6 та згодом хотів продати його, а ОСОБА_6 телефонував своїм знайомим, які б могли купити такий радіатор. Проте через дві години приїхали працівники поліції, але вказаний радіатор він не викрадав. Просив виправдати його, оскільки сторона обвинувачення не довела його вину у вчиненні злочину.
Представник потерпілого - ОСОБА_7 , який був допитаний в якості свідка, у судовому засіданні пояснив, що він працює директором державного професійно-технічного навчального закладу «Солонянський професійний аграрний ліцей», а 21 червня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин охоронець ОСОБА_8 , який працював з 18 години 00 хвилин 20 червня 2017 року до 06 години 00 хвилин 21 червня 2017 року, доповів, що після 06 години 00 хвилин 21 червня 2017 року він бачив сторонніх осіб біля неробочого трансформатора на території навчального закладу, а 21 червня 2017 року приблизно о 09 годині 00 хвилин майстер виробничого навчання ОСОБА_9 доповів, що з трактора Т-150, який стояв у закритому боксі, демонтований радіатор, вартість якого складає 4500 гривень, а замок на боксі вирваний. Трактор знаходився в неробочому стані, в нього не працював двигун, доступ до нього мали тільки майстри. За стан цього трактора відповідальний майстер ОСОБА_9 . Він ( ОСОБА_7 ) звернувся із заявою про крадіжку радіатора до поліції. Радіатор працівники поліції повернули через 2-3 дні та повідомили, що забрали його у ОСОБА_3 .
Таким чином показаннями вказаного свідка підтверджується той факт, що майстерні ліцею знаходяться неподалік трансформаторної вишки, біля якої перебував ОСОБА_3 в час вчинення крадіжки.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він працює охоронцем в державному професійно-технічному навчальному закладі «Солонянський професійний аграрний ліцей» з 2010 року. Він відпрацював зміну в ніч з 19 на 20 червня 2017 року та після роботи пішов купити собі цигарки. Проходячи повз трансформаторну будку, яка знаходиться на території навчального закладу, він почув шум всередині неї та заглянув через вікно, яке було виставленим, і побачив всередині будки ОСОБА_3 , який був у спортивному костюмі, у нього з собою були три вудки та чорний пакет. Він почав його сварити, оскільки в трансформаторі висока напруга та там не можна сидіти, на що ОСОБА_3 пояснив, що просто заглянув до трансформатора з цікавості. Він повів ОСОБА_3 до поліції, але останній по дорозі просив його відпустити, і він його відпустив, оскільки в нього окрім вудок та пакету, нічого підозрілого з собою не було. Про те, що в ніч з 20 на 21 червня 2017 року була здійснена крадіжка радіатора з трактора Т-150, свідок дізнався на наступну зміну. Трансформаторна будка знаходиться майже навпроти закритого боксу, де стояв трактор, на відстані приблизно 15-18 метрів. Зміну на роботі вони передають по журналу. Коли він прийняв зміну, обійшов територію, оглянув всі замки, а коли здавав зміну він також обійшов територію, оглянув замки, які були цілими. В боксі ворота та замок також були не пошкодженими.
Показаннями даного свідка підтверджується факт того, що ОСОБА_3 таємно перебував на території ліцею безпосередньо перед вчинення крадіжки, спостерігав за розташуванням предметів, речей та охоронців, тобто мав умисел на вчинення в подальшому злочинних дій на території ліцею.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він працює майстром професійного навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Солонянський професійний аграрний ліцей» з 1996 року. 19 червня 2017 року він бачив, що збитий навісний замок на воротах боксу, самостійно приварив дужку до замка та зачинив бокс, а 21 червня 2017 року приїжджала перевірка КРУ та було виявлено, що з трактора, який стояв у боксі, зник масляний радіатор червоного кольору. На тракторі залишилися сліди спилу радіатора ножовкою, а також свідок пояснив, що водний радіатор теж намагалися зняти з трактора, оскільки він також має пошкодження від ножовки, проте він залишився на місці.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_3 останні два роки та свідку відомо, що обвинувачений мешкає у гуртожитку СПАЛ, що неподалік від самого навчального закладу. 20 червня 2017 року ОСОБА_3 запропонував йому купити в нього газовий конвектор (обігрівач) та свідок попросив на нього подивитися, а 21 червня 2017 року ОСОБА_3 прийшов до нього додому приблизно о 05 годині 00 хвилин, та приніс газовий конвектор і масляний радіатор. Його ( ОСОБА_6 ) співмешканка почала сваритися, що ОСОБА_3 приніс брудні вживані речі, оскільки з радіатора текло мастило, а руки ОСОБА_3 і весь його одяг також були в мастилі. ОСОБА_3 сказав, що конвектор його батьків. Потім він взяв пилку (ножовку) і ключ на 19, десь пішов і швидко повернувся. Свідок зрозумів, що ОСОБА_3 ходив на територію ліцею та щось там намагався демонтувати. Оскільки він сам перебуває на іспитовому терміні, то його співмешканка зателефонувала до поліції, в той час коли ОСОБА_3 пішов з ножовкою на територію ліцею.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що співмешкає разом з ОСОБА_6 , а 20 червня 2017 року увечері до них додому прийшов їх знайомий ОСОБА_3 , який запропонував купити в нього газовий конвектор (обігрівач) і попросив ключ, щоб відкрутити гайку чи болт, а 21 червня 2017 року рано вранці ОСОБА_3 прийшов до них знову, приніс конвектор чорного кольору та масляний радіатор червоного кольору, які хотів передати через вікно, на що ОСОБА_6 йому відмовив. Тоді ОСОБА_3 зайшов до них додому, і забруднив підлогу, бо з радіатора текло мастило. При цьому він попросив пилку (ножовку), оскільки не міг щось відпиляти. Він самовільно взяв у них пилку та десь пішов, а коли повернувся, то з собою нічого не приніс. ОСОБА_3 був у чорній футболці та бриджах, був весь брудний та пояснив, що речі, які він приніс не нові, а вживані. Конвектор його батьків, а радіатор - з ліцею. Після цього свідок викликала поліцію, а коли прийшли працівники поліції, то ОСОБА_3 був у них вдома та кричав ОСОБА_6 , щоб той накрив радіатор рядниною, тобто сховав його від поліції, проте ОСОБА_6 цього не зробив.
Показами даних свідків підтверджується той факт, що обвинувачений взявши ножовку намагався здійснити крадіжку водного радіатора, але це йому не вдалося, тобто ОСОБА_3 перебував в майстернях ліцею, звідки було викрадено масляний радіатор, які знаходяться неподалік житла ОСОБА_6 , що свідчить про короткий термін відсутності обвинуваченого 21 червня 2017 року в його житлі. Крім того, обвинувачений сам повідомив про те, що радіатор викрадений з ліцею, а під час появи працівників поліції намагався сховати викрадене майно, тим самим приховати факт вчинення ним злочину.
Суд, оцінивши показання свідків та показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Так, вина обвинуваченого, окрім показань свідків, підтверджується:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив про вчинену крадіжку радіатора трактора Т-150Г в ніч з 20 на 21 червня 2017 року;
-витягом з ЄРДР від 21 червня 2017 року та рапортом про прийняття повідомлення від ОСОБА_6 про те, що його знайомий ОСОБА_11 здійснив крадіжку та приніс викрадені речі до нього додому;
-довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Солонянський професійний аграрний ліцей», якою підтверджено, що на балансі ліцею знаходиться трактор Т-150Г, 1988 року випуску;
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 2069 від 29 червня 2017 року, згідно якого ринкова вартість радіатора охолодження від трактору Т-150Г з урахуванням зносу складає 4 500 гривень;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 21 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_3 був затриманий 21 червня 2017 року та був одягнений в одяг, який забруднений мастилами (футболка, шорти), що свідчить про те, що він здійснив демонтаж масляного радіатора та внаслідок цього забруднився його одяг. Крім того, про забрудненість одягу обвинуваченого мастилами (футболки та шортів) в ніч з 20 на 21 червня 2017 року також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який повторно вчинив новий корисливий злочин в період іспитового строку за вчинення злочину проти власності, за місцем мешкання характеризується як раніше судима особа, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки ОСОБА_3 вже має судимість за вчинення корисливих злочинів, був звільнений від відбування покарання з випробуванням, проте на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, а тому суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції його від суспільства.
При цьому при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року, а ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року був направлений для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк покарання рахується з моменту фактичного виконання ухвали.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року (один рік) та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, тобто з 21 червня 2017 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1