Справа № 496/274/18
Провадження № 1-кп/496/138/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2018 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника малолітньої ОСОБА_5
малолітньої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до малолітньої, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове Село, громадянки України, учениці 8 класу Маяківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці серпня 2017 року, більш точний час не встановлений, малолітня ОСОБА_6 спільно з малолітнім ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли на територію РСК «Придністровець», що розташований за адресою: Одеська область Біляївський район, вул. Річна, 42А. Перебуваючи на території РСК «Придністровець», малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до підсобної будівлі, де заволоділи металевою трубою «Г» образної форми діаметром приблизно 10 см. та фрагментами арматури різноманітних розмірів, що належали гр. ОСОБА_8 , завдавши тим самим останньому матеріальні збитки на загальну суму 500 гривень. Після чого останні з місця пригоди зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Зазначені дії малолітньої ОСОБА_6 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Малолітня ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за суспільно-небезпечним діянням, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, винною визнала себе повністю.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітньої ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до малолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої.
Законний представник малолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до малолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №12, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння вона не досягла віку кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що малолітня ОСОБА_6 не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до малолітньої ОСОБА_6 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самої неповнолітньої.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_6 , суд враховує особу малолітньої, яка характеризуються незадовільно, має порушення дисципліни, схильна до протиправної поведінки, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла 14 років і таким чином не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.
Таким чином, відповідно до п.2 ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої, оскільки метою застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля є забезпечення інтересів неповнолітньої, цей захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на малолітню.
Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітньої.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до малолітньої ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої, а саме: встановити обмеження перебування малолітньої ОСОБА_6 поза місцем проживання з 18.00 годин до 07.00 годин без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 1 рік та заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків без дозволу служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації протягом 1 року.
Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст.ст.284,292,301,498-501,392-395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 29.12.2017 року відносно малолітньої ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознакми кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України- задовольнити.
Застосувати до малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове Село, громадянки України, учениці 8 класу Маяківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої, а саме: встановити обмеження перебування малолітньої ОСОБА_6 поза місцем проживання з 18.00 годин до 07.00 годин без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 1 рік та заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків без дозволу служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації протягом 1 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на службу у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області ОСОБА_1 .