Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1125/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000196 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Запорізьким СІЗО УДПтСУ в Запорізькій області,

ВСТАНОВИЛА:
захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 та строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в строк якого не враховано відповідно до ч.3 ст.219 КГІК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку, передбаченому ст.290 КПК України, тобто до 20 жовтня 2017 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою постійного місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стороною обвинувачення у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу зазначено, що продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлене в т.ч. необхідністю виконання під час досудового розслідування ряду процесуальних дій: долучення до матеріалів кримінального провадження висновків експертиз, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Абсолютно аналогічні підстави були зазначені у клопотанні слідчого та у подальшому - в ухвалі слідчого судді від 10 серпня 2017 року, коли було вирішено питання про продовження строку тримання під вартою минулого разу, що дозволяє дійти висновку про відсутність реальних підстав для продовження строку розслідування, та як наслідок - відсутність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Однак належної оцінки вказаним обставинам слідчим суддею надано не було.

В той же час, доводи щодо можливості підозрюваного ОСОБА_6 впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження не можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою та не заслуговують на увагу, оскільки фактично на теперішній час всі слідчі дії за участю ОСОБА_6 та інших учасників кримінального провадження (потерпілого, свідків) вже проведені, що виключає можливість незаконного впливу на них.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею дане питання взагалі не з`ясовувалось. В наданому до суду клопотанні слідчого не було наведено жодного обґрунтованого ризику, а також взагалі не вказано будь-яких обставин, які б унеможливлювали застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не було доведено наявність вказаних підстав також і прокурором в судовому засіданні (прокурор, що приймав участь в судовому засіданні, обмежився лише тим, що підтримав клопотання слідчого, без його обґрунтування), однак всупереч цьому слідчим суддею прийнято рішення про задоволення клопотання слідчого. Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу - тримання під вартою - на думку слідчого судді пояснюється тяжкістю можливого покарання за інкриміноване ОСОБА_6 правопорушення та можливістю переховуватись від слідства чи суду.

Важливою обставиною є той факт, що весь час від 22 травня 2017 року до 16 червня 2017 року, з моменту застосування ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до скасування ухвали Апеляційним судом Запорізької області, ОСОБА_6 належним чином виконував покладені на нього обов`язки та домашній арешт підтвердив свою дієвість та достатність для забезпечення ефективності кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею ані під час застосування запобіжного заходу, ані під час вирішення питання про продовження строку його дії, взагалі не надано жодної оцінки особі підозрюваного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки у місці свого постійного проживання.

Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , приблизно 30 квітня 2017 року, маючи умисел на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив у попередню змову із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15

30 квітня 2017 року, приблизно о 12-00 годині, вказана група осіб, діючи відповідно до заздалегідь обумовленого плану, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, що кваліфікується як вимога передачі чужого майна (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, його близькими родичами, пошкодженням та знищенням майна потерпілого та майна, що перебуває в його віданні (вимагання).

05 травня 2017 року до ЄРДР за №0000196 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України.
20 травня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
21 травня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2017 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 продовжено до 20 вересня 2017 року.

Постановою заступника прокурора Запорізької області від 13 вересня 2017 року строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 20 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дані, наведені у клопотанні слідчого та у доданих до нього документах, свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами та ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України, слідчий суддя дослідив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановив, що для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: провести порівняльну судову біологічну експертизу, долучити до матеріалів провадження висновки всіх проведених експертиз, виконати інші слідчі дії, спрямовані на збирання доказів по кримінальному провадженню, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати які не виявилося за можливе, у зв`язку з великим обсягом та специфікою процесуальних дій.

Досудове розслідування ведеться з достатньою процесуальною активністю й у провадженні дійсно необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій для закріплення доказової бази та забезпечення повноти проведеного розслідування, які не могли бути виконані до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді з об`єктивних причин.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, а саме те, що останній в силу ст.89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, постійного джерела доходу не має, обґрунтовано підозрюється в умисних тяжких кримінальних правопорушеннях.

З врахуванням фактичних обставин і тяжкості правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , а також відомостей про особу останнього, які містяться в матеріалах провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження.

Висновки слідчого судді узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, що відповідає положенням ч.3 ст.197 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та вважає, що доводи, викладені в цій апеляційній скарзі, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

В тому числі, не спростовує цих висновків і інформація, повідомлена захисником - адвокатом ОСОБА_8 при апеляційному розгляді, про те, що на теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню завершено та виконуються положення ст.290 КПК України.

Також, на думку колегії суддів, не свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали факт, на який посилається захисник в апеляційній скарзі, що ОСОБА_6 до моменту скасування судом апеляційної інстанції ухвали слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував своїх процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.199, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , та строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в строк якого не враховано відповідно до ч.3 ст.219 КГІК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, у порядку, передбаченому ст.290 КПК України, тобто до 20 жовтня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4