ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/4340/16-к

19.03.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі :

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0004780 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого ТОВ «Алмі-трейд» водієм-експедитором, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.12.2015 Комсомольським райсудом м.Херсона, за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., покарання відбув 17.02.2016 - у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
06.12.2013 у вечірній час доби, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Херсон, вул. Бєлінського, 8, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману, заволодів золотим ланцюгом плетіння «бісмарк» загальною вагою 12,41грам, який належить ОСОБА_4 , чим спричинив тому матеріальну шкоду на суму 11800грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Допитаний у ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю та пояснив, що взимку 2013р. у вечірній час він попросив у Вербицького у борг гроші. У того грошей не було і на його прохання ОСОБА_7 погодився здати у ломбард свій золотий ланцюжок. Він зробив це на своє ім`я, отримав більш 2000 грн., які витратив, а в подальшому ланцюжок не викупив і не мав наміру це робити. Він визнає позов у частині суми вартості ланцюжка 11800 грн. з яких вже відшкодував 10000 грн. і не визнає в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Окрім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 його винність в об`ємі визнаним встановленим судом підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів:

-показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 06.12.13 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_8 і попросив гроші у борг. Він відмовив. Тоді ОСОБА_8 попросив закласти у ломбард його золотий ланцюг, він погодився, оскільки ОСОБА_8 обіцяв на протязі двох тижнів викупити ланцюг і повернути. Заклав ланцюг ОСОБА_8 і отримав гроші близько 2000 грн. До теперішнього часу ані ланцюг, ані гроші йому не повернуті. Він неодноразово звертався до ОСОБА_8 з проханням повернути ланцюг, але той не реагував. Він звернувся до правоохоронних органів. Цивільний позов підтримує у повному обсязі і просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 1800 грн., оскільки ОСОБА_8 вже відшкодував 10000 грн., моральну шкоду 5000 грн., і витрати на правову допомогу 5200 грн.

-листом ПТ «Ломбард-Скарбниця» №1153/5 від 12.05.2016 згідно якого, ОСОБА_6 06.12.2013 о 16.07 год. звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» з приводу закладу золотого ланцюга 583 проби, вагою 12,32 гр. на який 21.03.2014 було звернуто стягнення.

-оглянутою у ході судового розгляду товарною биркою про придбання золотого ланцюга вагою 12,36 гр. за 11800 грн.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Суд вважає, що у ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження кваліфікуючі ознаки ч.2 ст.190 КК України, а саме придбання права на майно шляхом зловживання довірою, а тому ці ознаки суд виключає з загального обсягу обвинувачення.
Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальних збитків на суму 1800 грн. (11800-10000) та витрат на правову допомогу у сумі 5200 грн. обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. В частині стягнення моральної шкоди на суму 5000 грн. підлягає частковому задоволенню на суму 2000 грн.

При обранні міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого, яка за місцем проживання характеризується задовільно, часткове відшкодування шкоди і вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Комсомольського райсуду м.Херсона від 24.12.2015 у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. більш суворим покаранням за ст.190 ч.2 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн., призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1800 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., витрати на правову допомогу 5200 грн., а всього 9000 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1