Справа № 308/854/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої : ОСОБА_7
законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за №308/854/18, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001692 від 24.12.2017 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої, уродженки Ужгородського району, с. Сюрте, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з незакінченою початковою освітою, неодруженої, тимчасово не працюючої, не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Ужгородського району, с. Паладь Комарівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, угорця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22.12.2017 року близько 10 години 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном , шляхом відкриття хвіртки, потрапили на територію дворового господарства громадянки ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження замку задніх дверей, проникли до будинку, звідки викрали чотири чавунні батареї, загальною віртістю 3300,00 гривень та обігрівач марки ELTRON, вартістю 524,00 грн. , чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3824 гривень 00 копійок.

Окрім того, 23.12.2017 року близько о 10 години 30 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном , шляхом відкриття хвіртки, потрапили на територію дворового господарства громадянки ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відкриття задніх дверей будинку, оскільки замок вже був пошкоджений ними 22.12.2017 року, проникли до вказаного житлового приміщення, звідки викрали бойлер марки ROUND, вартістю 1707,00 грн., металічний радіатор, вартістю 1175,00 грн., чотири чавунні батареї, загальною вартістю 3300 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6182 гривні 00 копійок.

Отже, згідно із висновком експертизи № 0-1 від 02.01.2018р. , своїми умисними діями неповнолітня ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10,006 гривні.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав до суду угоди укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності захисника обвинувачених ОСОБА_10 та законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 про визнання винуватості від 16.02.2018 року , які просив затвердити , з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угод вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Згідно з даними угод прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваних. Обвинувачена ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та виконати покарання , узгоджене сторонами зазначене в угодах. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення , а саме за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 ( три ) роки позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покласти на неї обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк та покласти на нього обов`язки передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнала повністю. Окрім того ОСОБА_4 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 16.02.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просила її затвердити.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 16.02.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Потерпіла ОСОБА_7 просила суд затвердити укладену між обвинуваченими та прокурором угоду про визнання винуватості .
Судом також встановлено, що потерпіла у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України, яка долучена до матеріалів справи.
В підготовчому судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угод про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угоди про визнання винуватості від 16.02.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угодах про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угод про визнання винуватості від 16.02.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угод про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, а обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угод про визнання винуватості від 16 лютого 2018 року, укладених між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника підозрюваної ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_8 , та між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_10 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2018 року, укладену між неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_8 затвердити.
Угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75,104 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засуджену ОСОБА_4 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_5 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 - не обиралась.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні: чотири чавунні батареї, обігрівач марки ELTRON, бойлер марки ROUND, металічний радіатор, - повернути власнику ОСОБА_7 .

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1