233 № 233/6037/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Костянтинівський місmкрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001488 від 24 листопада 2017 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, працюючої реалізатором ФОП ОСОБА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона 21.09.2004 року виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради була зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що отримана свідоцтво про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця № 144706 від 21.09.2004 року.
05.11.2012 року ОСОБА_5 звернулася до Костянтинівського міського центру зайнятості із заявою щодо вирішення питання, пов`язаного з її працевлаштуванням та надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В подальшому, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою отримання державної соціальної допомоги по безробіттю, маючи на меті незаконне збагачення та усвідомлюючи незаконність своїх дій, будучи офіційно попередженою про обов`язок надати повну та достовірну інформацію про себе та своє працевлаштування, відповідно до ст. 12 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних», ОСОБА_5 в своїй заяві про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю до вирішення питання її працевлаштування, повідомила про відсутність у неї постійного чи тимчасового заробітку, в тому числі за договорами цивільно-правового характеру, права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів, також що вона не займається трудовою діяльністю і що не зареєстрована як фізична особа підприємець, тобто фактично приховала відомості які мають бути повідомлені про те, що вона є фізичною особою - підприємцем, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді державної соціальної допомоги по безробіттю шляхом обману.
В подальшому ОСОБА_5 було призначено допомогу по безробіттю у розмірі 70% від середньоденної заробітної плати застрахованої особи у відповідності до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В період перебування на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 05.11.2012 року по 23.07.2013 року ОСОБА_5 одночасно являлась фізичною особою-підприємцем відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця № 144706 від 21.09.2004 року.
Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості.
Достовірно знаючи вказані вимоги закону про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, у разі здійснення діяльності, спрямованої на отримання прибутку зобов`язані повідомляти про це державну службу зайнятості, шахрайським шляхом, надавши завідомо неправдиві відомості до Костянтинівського міського центру зайнятості, ОСОБА_5 всупереч вимогам чинного законодавства, умисно з корисливих мотивів, а саме отримання допомоги по безробіттю яка була їй виділена відповідно до наказу Костянтинівського міського центру зайнятості від 05.11.2012 року, заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України на загальну суму 9152,18 грн., які їй були виплачені в якості допомоги по безробіттю за період перебування на обліку в Костянтинівського міського центру зайнятості з 05.11.2012 року по 23.07.2013 року.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заявив суду клопотання, яке підтримано обвинуваченою ОСОБА_5 , в якому просив звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки вона раніше засудженою не була, з моменту вчинення злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, минуло більше трьох років. Наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченій роз`яснено.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вивчивши клопотання захисника, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та її право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, остання просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно неї з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування ОСОБА_5 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, яке поставлене в провину останній, дійсно мало місце, діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та ОСОБА_5 визнала себе винною у його вчиненні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 мали місце у період часу з 05.11.2012 року по 23.07.2013 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло понад три роки, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Поряд з цим, обвинувачена ОСОБА_5 наполягала на звільненні її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, крім того обвинувачена ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обставин, які б виключали звільнення обвинувачувану ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України та закриття даного кримінального провадження щодо неї у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 369 КПК України, -

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001488 від 24 листопада 2017 року) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- копії документів міського центру зайнятості, а саме: копія листа МЦЗ від 27 жовтня 2017 року; копію клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 31 жовтня 2017 року; копію ухвали слідчого судді від 03 листопада 2017 року; копію протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09 листопада 2017 року; копію опису вилучених речей і документів від 09 листопада 2017 року; які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати у вказаних матеріалах;

- заяву від 05 листопада 2012 року; довідку від 01 листопада 2012 року; персональну картку на ім`я ОСОБА_5 з трьома додатками; витяг з наказів від 06 серпня 2013 року; акт № 129 від 02 серпня 2013 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - повернути Костянтинівському міському центру зайнятості.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя