н/п 1-кс/766/2294/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2018 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив: скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 від 22.08.2017р на транспортний засіб «FORD RANGER» 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

З метою об`єктивного і повного розгляду клопотання витребувати від слідчого матеріали кримінального провадження № 0001070 від 14.06.2017р.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в серпні 2017 року слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області із клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить йому, а саме - транспортний засіб «FORD RANGER» 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , як речовий доказ у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні слідчого управління ГУ НП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0000180 від 14.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-2 КК України.

Ст.368-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність активів у значному розмірі (відповідно до примітки до статті під значними розмірами розуміється активи, вартість яких перевищує одну тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян), законність підстав набуття яких не підтверджено доказами.

Підставою порушення кримінального провадження стала інформація отримана прокуратурою Херсонської області, під час здійснення моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якої було опрацьовано мою декларацію за 2016 рік, а також декларацію про суттєві зміни в майновому стані подану 23.05.2017 згідно з якими 03.04.2017р я придбав автомобіль «FORD RANGER» 2016 року випуску вартістю 1021060 грн., що перевищує одну тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян (800 тисяч гривень).

22.08.2017р слідчим суддею Херсонського міського суду ОСОБА_1 клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 було задоволено, накладено арешт на транспортний засіб «FORD RANGER» 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.

При винесенні ухвали 22.08.2017 року слідчий суддя не перевірив та не встановив наявність належних підстав для арешту майна.

Жодна норма Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції» не містить такого суб`єкта як в.о. старости та враховуючи, що він не складав присягу держ.службовня, а виконував обов`язки старости в період з 05.01.2017р по 10.09.2017р. тимчасово до обрання старости на постійній основі, тому він не відноситься до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому на момент придбання автомобіля 03.04.2017р не мав обов`язку по повідомленню НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх та належних доказів суду тих обставин, що ним дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.368-2 КК України, а слідчий суддя в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Постановою Каховського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2017 року його, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку для накладення адміністративного стягнення. Вирішуючи питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд виходив з доведеності вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-6 КУпАП, обґрунтовуючи свій висновок тим, що на час виявлення правопорушення він був особою уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, тому у розумінні Закону «Про запобігання корупції» був суб`єктом декларування.

Не погодившись з висновками Постанови Каховського міськрайоного суду від 06.11.2017р він звернувся з апеляційною скаргою до апеляційного суду Херсонської області. Розглянувши апеляційну скаргу суд прийняв Постанову 05.12.2017р та прийшов до висновку, що норми Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить інформації про посадову особу місцевого самоврядування, як виконуючий обов`язки старости, лише з часу прийняття Закону № 1848-УІІІ від 09.02.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо старости села, селища, до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» були внесені зміни, а саме ст. 14-1, яка чітко визначила, що староста є виборною посадовою особою місцевого самоврядування, староста обирається жителями села, селища, розташованого на території відповідного старостинського округу, на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Повноваження старости починаються саме з моменту складання ним присяги відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідно територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Так як зазначені вище Закони України не містять такого суб`єкта як виконуючий обов`язки старости та враховуючи, що він не складав присягу держслужбовця, тому на момент придбання легкового автомобіля 03.04.2017 року він не мав обов`язку по повідомленню НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані.

В порушення вимог ст.173 КПК України, слідчим суддею не перевірено належним чином наявність правової підстави для арешту вилученого майна, яка відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, передбачає існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, а також можливість його використання як доказу в кримінальному провадженні, сам факт визнання слідчим вилученого майна речовим доказом не є обов`язковою та безумовною підставою для його арешту.

Кримінальне провадження №0000180 перебуває у провадженні слідчого з червня 2017 року, тобто більше восьми місяців, жодній особі не повідомлено про підозру, що також свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно.

Вважав, що транспортний засіб «FORD RANGER» 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , необґрунтовано і безпідставно визнаний як речовий доказ у кримінальному провадженні, транспортний засіб придбаний ним у власність законним шляхом, він правомірно його використовує в своїх особистих цілях.

В судове засідання заявник не з`явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду постанови про скасування арешту майна та про закриття кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що провадження по клопотанню підлягає закриттю з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Частина 1 ст.7 КПК передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 23.03.2018 року було закрито кримінальне провадження № 0000180, в рамках якого ОСОБА_5 заявлене дане клопотання, та постановою прокурора від 23.03.2018 року скасовано арешт, накладений на транспортний засіб «FORD RANGER», 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.

Оскільки статтею 174 КПК передбачено право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна лише під час досудового розслідування, то провадження по клопотанню ОСОБА_5 має бути закрито, оскільки досудове розслідування закінчено на час його розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :
Закрити провадження у справі за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1