Справа № 133/3426/13-к
Провадження №11-кп/772/21/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000238 від 30.12.2008 року, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, працюючого провідником пасажирських вагонів у вагонній частині №1 станції Київ - Пасажирський, з середньою освітою, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 21074,70 грн. у відшкодування вартості проведення експертиз.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

07 грудня 2008 року, приблизно о 15.15 годині, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Шкода Октавіа, д.н. НОМЕР_1 по вул. 8-ма Гвардійська в м. Козятині Вінницької області в напрямку вул. Білоцерківської, маючи намір здійснити поворот вліво, на узбіччя до магазину Барвінок, увімкнувши покажчик лівого повороту, в порушення вимог п.п.10.1, 14,3 Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконавшись в безпечності такого маневру, під час повороту допустив зіткнення з автомобілем Шкода-Октавіа, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який саме в цей момент виконував обгін керованого ОСОБА_7 автомобіля по зустрічній смузі руху.

Внаслідок зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_10 винесло на узбіччя, де він вчинив наїзд на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились біля магазину Барвінок.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав сполучну травму грудної клітки, живота, кінцівок, що спричинила гостру кровотечу. Від вказаної сполучної травми ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав травми у вигляді перелому головки правого променя, перелому шиловидного відростка лівого променя, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок суду вважає незаконним, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються дослідженими судом доказами. Судом не дано належної оцінки усім доказам, взяті до уваги одні докази та безпідставно відхилені інші. Вказує на однобічність на неправдивість висновку експертів Харківського НДІ судових експертиз, на який послався суд, як на доказ вини ОСОБА_7 . Вважає, що винуватість його підзахисного у вчиненні злочину спростовується показами потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та експертним висновком від 9 грудня 2015 року в частині виконаній експертами Київського та Львівського НДІ судових експертиз.

Прокурор ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного покарання та застосування запобіжного заходу скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки. На підставі п. 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. Запобіжний захід скасувати.
Вважає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину та дані, яка характеризують особу обвинуваченого.
Також суд безпідставно залишив обвинуваченому запобіжний захід підписку про невиїзд до набуття вироком законної сили. Вказаний запобіжний захід було обрано обвинуваченому слідчим під час досудового слідства у 2009 році. Після набуття чинності Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року судом запобіжний захід не обирався. Діючим процесуальним законом не передбачено такий запобіжний захід як підписка по невиїзд.

Заслухавши доповідь головуючого судді, виступи обвинуваченого та його захисника на підтримку своєї апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги захисника та підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, провівши часткове судове слідство, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Мотивуючи свій висновок щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд першої інстанції послався як на доказ вини на висновок експерта та показання свідків.

Судом апеляційної інстанції проведено часткове судове слідство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину не визнав і пояснив, що 7 грудня 2008 року біля 15 години 15 хвилин у м. Козятин він, керуючи автомобілем, в якому знаходились ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , виїхав із провулку Кузнєчного на вул. 8-ма Гвардійська зі швидкістю 25-30 км/год. Дорога була суха. Він включив покажчик лівого повороту, проїхавши 30-35 м, ще зменшив швидкість, майже зупинився та почав повертати ліворуч. Проїхавши незначну відстань до 5 м, сталось зіткнення з автомобілем ОСОБА_10 . Перед початком маневру він бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку у тій самій смузі руху, що і він на відстані 100-120 км із включеними фарами габаритами. Даний автомобіль не подавав сигналу покажчиком повороту. Він не міг допустити, що ОСОБА_10 буде здійснювати обгін.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що в той день виконував роботи по монтажу пожежної сигналізації біля магазину. В момент події він стояв на драбині. Автомобіль ОСОБА_7 рухався з невеликою швидкістю, включив покажчик повороту та здійснював маневр. Автомобіль ОСОБА_10 рухався на великій швидкості близько 120 км/год. Коли автомобіль ОСОБА_7 повертав, автомобіль ОСОБА_10 його вдарив та вилетів на тротуар біля магазину, де збив поручні магазину, драбину, на якій він стояв та ОСОБА_11 .
Коли ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, він був в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен водій ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що в той день їхав в автомобілі з ОСОБА_7 . Виїхавши з провулку Кузнєчного, вони повернули праворуч, на вул. 8 Гвардійська, швидкість була 5-10 км/год. ОСОБА_7 включив поворот ліворуч та почав здійснювати маневр, виїхав на 2 метри на зустрічну смугу. В цей час відбувся удар, відчув, що автомобіль ОСОБА_7 розкрутило, а автомобіль, який з ним зіткнувся винесло на узбіччя.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що працював у ДАІ Козятинського райвідділу міліції. Був на місці пригоди. Бачив неподалік магазину знаходився труп чоловіка. Один автомобіль «Шкода» був біля магазину за межами дороги, а інший автомобіль «Шкода» на проїзній частині. На місці працював слідчий. На місці дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_7 . ОСОБА_10 не було, а коли його знайшли, він був в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що порушення ПДР є в діях водія ОСОБА_10 , оскільки він їхав на великій швидкості та пішов на обгін де заборонено.
Свідок ОСОБА_17 пояснив в судовому засіданні, що працює інспектором ДАІ. Виїжджав на місце ДТП. Спочатку було сухо, потім пішов дощ. На місці пригоди було два автомобіля «Шкода». Автомобіль ОСОБА_7 повертав ліворуч, а автомобіль ОСОБА_10 йшов на обгін автомобіля ОСОБА_7 . В цей час відбулось зіткнення. Автомобіль ОСОБА_7 був на проїзній частині. Автомобіль ОСОБА_10 винесло на тротуар, де збило чоловіка, який тримав драбину. Вважає, що в ДТП винен водій ОСОБА_10 , оскільки не мав права здійснювати обгін. На той час за 15 м був знак пішохідний перехід, а ще попереду знак залізничний переїзд. ЗОСОБА_10 не спілкувався, але бачив, що він був в стані алкогольного сп`яніння, мав нестійку ходу.

Потерпіла ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що ніколи не вважала ОСОБА_7 винним у загибелі її чоловіка. Вона знає, що в момент ДТП водій ОСОБА_10 був в стані алкогольного сп`яніння. Всі вважають винним у ДТП водія ОСОБА_10 , а судять чомусь ОСОБА_7 . Просить розібратись.

У вироку суд першої інстанції зазначив пояснення свідків та потерпілих, які були безпосередньо допитані апеляційним судом, проте не дав їм належної оцінки та не прийняв їх до уваги.

Разом з тим, суд прийняв до уваги покази водія ОСОБА_10 , який пояснив в суді першої інстанції, що 7 грудня 2008 року він рухався по вулиці 8 Гвардійська зі швидкістю 60 км/год. Дорога була мокра, накрапав дощ. Попереду рухався автомобіль ОСОБА_7 , у якого швидкість була значно меншою. ОСОБА_10 включив покажчик повороту та почав здійснювати обгін. В цей час автомобіль ОСОБА_19 , не включивши покажчик повороту, почав повертати ліворуч. В результаті відбулось зіткнення. Він знав, що здійснював обгін в зоні дії дорожнього знаку «Залізничний переїзд», проте знаку не бачив та не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що покази ОСОБА_10 суперечать показам свідків та потерпілого ОСОБА_12 , суд першої інстанції прийняв їх до уваги, визнавши їх достовірними. При цьому не спростував покази інших учасників.

Крім того, на виконання ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10 червня 2014 року Козятинським міськрайонним судом було проведено комісійну автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої було доручено трьом експертним установам Міністерства юстиції України, а саме: Київському, Харківському та Львівському НДІСЕ.
Відповідно до висновку вказаної експертизи, експертами було встановлено кут, під яким розташовувалися повздовжні вісі автомобілів під час первинного контакту.
Разом з тим, експерти не змогли встановити взаємне розташування автомобілів на момент первинного контакту відносно елементів дороги та швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_10 .
При проведенні вказаної експертизи, між експертами не було досягнуто згоди щодо вирішення питань № 5, 6, 7 та 8, а тому дослідження щодо відповідності дій водіїв Правилам дорожнього руху України та причинного зв`язку цих дій з наслідками ДТП, проводилися окремо експертами Київського та Львівського НДІСЕ та експертами Харківського НДІСЕ.
У висновках експертизи зроблених експертами Київського та Львівського НДІСЕ вказано, що немає підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п. 10.1, 10.4 та п. 12.3 ПДР.
Також зазначено, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 мав перевагу на першочерговий рух.
Експерти Київського та Львівського НДІСЕ дійшли висновку, що водію ОСОБА_10 в будь-якому випадку було заборонено виконувати маневр обгону на ділянці скоєння ДТП, дії водія ОСОБА_10 не відповідали вимогам п. 14.6 «б» ПДР і дана невідповідність знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Водію ОСОБА_10 було заборонено за будь-яких умов рух по зустрічній смузі руху.
Експерти Харківського НДІ судових експертиз підтримали свої висновки, викладені в експертизі № 3490/4606 від 17 червня 2013 року. Відповідно до висновків зроблених експертами Харківського НДІ, дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 14.3 ПДР і знаходилися в причинному зв`язку з ДТП.
Висновки експертів Харківського НДІСЕ апеляційний суд вважає повністю безпідставними і спрямованими на покладення відповідальності за наслідки ДТП саме на ОСОБА_7 .
Однак, не дивлячись на зазначені вище покази учасників процесу та висновки експертів, суд без будь-якого обґрунтування приймає висновки Харківського НДІ та покладає в основу обвинувачення.
Так, викладаючи свої дослідження по питанню № 3, в якому суд просить встановити можливу траєкторію руху автомобіля «Шкода-Октавіа», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який з моменту початку повороту ліворуч до моменту зіткнення подолав відстань до 5,0 м. Будь-яких інших умов в питанні не вказано, проте експертами Харківського НДІ при вирішенні даного питання з незрозумілих причин застосовуються інші умови (вихідні дані) і виходячи з цього вказується, що вирішити дане питання не можливо.
Крім того, однобічність висновку, виконаного експертами Харківського НДІ судових експертиз, полягає у тому, що всупереч наявним у справі доказам, експертом не вирішувалося питання № 6 «Чи мав право водій ОСОБА_10 здійснювати обгін автомобіля під керуванням водія ОСОБА_7 , який подавав сигнал покажчиком повороту вліво та чи мав він технічну можливість попередити зіткнення».
Також експерти дійшли висновку, що «дії водія ОСОБА_10 , які не відповідали вимогам п. 14.6 «б» ПДР в частині виконання обгону на відстані меншій ніж 100 метрів до залізничного переїзду, тобто в зоні дії дорожнього знаку 1.28 «Залізничний переїзд без шлагбаума», не знаходяться в причинному зв`язку з подією». Однак, такий висновок експертів повністю суперечить Правилам дорожнього руху України і є надуманим.
Стосовно висновку про порушення ОСОБА_20 п. 10.1 та п. 14.3 ПДР України.
Пункт 10.1 ПДР передбачає, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Таким чином, згідно п. 10.4 ПДР водій ОСОБА_7 , виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, що не заборонено ПДР, повинен дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам.
Згідно п. 1.10 ПДР: дати дорогу це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.
З іншого боку у водія ОСОБА_7 в даній ситуації відповідно до п. 1.4 ПДР було право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР, тобто право є, а скористатися цим правом він не може.
Відповідно до висновків вказаної експертизи, судом було отримано додатково ще один доказ, який підтверджує невинність ОСОБА_7 у вчиненні ДТП. Однак, Козятинським міськрайонним судом всі зібрані по справі докази оцінювалися не в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а відокремлено один від одного.
Враховуючи викладені вище обставини справи, зокрема покази потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , експертний висновок № 268/14677/15- 52/244/8451/58/59 від 09 грудня 2015 року, в частині виконаній експертами Київського та Львівського НДІСЕ, в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
За результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції установив, що суд першої інстанції встановив фактичні обставини, проте не дав їм належної юридичної оцінки та внаслідок цього неправильно застосував кримінальний закон.

Так, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно- небезпечного діяння, яке містить склад, передбаченого КК України, злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Між тим, при постановленні вироку, судом першої інстанції залишено поза увагою, що немає підстав технічного характеру вважати дії обвинуваченого ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п. 10.1, 10.4 та п. 12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 мав перевагу на першочерговий рух.

Щодо невідповідності дій ОСОБА_7 вимогам п. 14.3 ПДР, який передбачає що водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями, то зібраними під час судового розгляду доказами не встановлено, що ОСОБА_7 вчинив будь-які дії по перешкоджанню обгону.

Отже враховуючи те, що в діях водія ОСОБА_7 відсутні порушення ПДР України, які спричинили смерть потерпілого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 .

У зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 417 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України,

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: