У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Газсервістрейд» про скасування арешту, накладеного на природний газ, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «Газсервістрейд» про скасування арешту, накладеного на природний газ, який зберігається у газосховищах в обсязі 1071459 тис. куб.м, замовником послуг з транспортування якого є ТОВ «Газсервістрейд».

Своє клопотання представник ТОВ «Газсервістрейд» обгрунтовує тим, що вказаний арешт було накладено необгрунтовано.

Заявник вказує, що накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2016 в справі №760/675/16-к (провадження №1-кс/760/13745/16) арешт на природний газ, який зберігається в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі 1071459 тис куб.м, обумовлений необхідністю збереження речових доказів.

Натомість, як зазначає Заявник, йому невідомо про те, що детективом або прокурором виносилась постанова про визнання вказаного газу речовим доказом.

Крім того, Заявник вказує, що ТОВ «Газсервістрейд» є замовником послуг з транспортування природного газу згідно з Договором транспортування № від 17.12.2015, а згідно з Договором №060616 купівлі-продажу природного газу від 24.05.2016 товариство придбало природний газ у ТОВ «ГК Газовий Альянс».

У зв`язку з цим ТОВ «Газсервістрейд» є власником арештованого газу, жодного відношення до кримінального провадження товариство не має, а тому арешт майна товариства є необгрунтованим і підлягає скасуванню.

У судове засідання представник ТОВ «Газсервістрейд» не з`явився.

Представник Національного антикорупційного бюро України до суду також не з`явився.

Встановлено, що 10 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва №760/675/16-к (1-кс/760/13745/16), було накладено арешт на природний газ, видобутий Договором про спільну діяльність від 19.11.2004 № 265-12 уповноважена особа ТОВ «Надра Геоцентр» (ІПН 587437982) та який зберігається у підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі 1 071, 459 тис.куб.м. замовниками послуг з транспортування якого є ТОВ «А2-Газ» , ТОВ «АС», ТОВ «Газсервістрейд» , ТОВ «Іннгаз» , ТОВ ГП «Промсервіс» , ТОВ ГК «Ресурс-Партнер» , ТОВ «Ровєр» , ТОВ «Тернопільоблгаз» . Арештоване майно передано ПАТ «Укргазвидобування» для подальшої реалізації.

Апеляційним судом м. Києва 01 грудня 2016 року зазначена ухвала була скасована та постановлена нова про накладення арешту на вказаний газ, проте у задоволенні клопотання в частині передачі його не реалізацію відмовлено.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що Апеляційним судом м. Києва під час перегляду в апеляційному порядку клопотання надавалась оцінка тим обставинам, які вказуються Заявником у заяві про скасування арешту, накладеного на природний газ. За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про обгрунтованість накладення арешту на нього з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

Посилання Заявника на відсутність в матеріалах кримінального провадження постанови про визнання арештованого природного газу речовим доказом суд не приймає, оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вимоги про необхідність оформлення рішення про визнання майна речовим доказам окремим процесуальним документом.

Враховуючи, що Заявником не зазначено нових обставин, які б свідчили про безпідставність накладеного арешту, беручи до уваги також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого накладався арешт, триває в межах кримінального провадження №0000121, підстав для скасування арешту суд не вбачає.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: