24.10.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/1084/16-к
провадження №1-кп/533/4/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000296, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11.10.2017 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгорівка, Козельщинського району, Полтавської області, не зареєстрований, без визначеного постійного місця проживання, не працює, професійно-технічна освіта, не одружений, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01.10.2016 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи по стежці повз земельну ділянку, що знаходиться в с.Андрійки, Козельщинського району, Полтавської області, помітив велосипед «Україна», що належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , впевнившись у відсутності викриття зі сторони власника та інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Україна», яким в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що полягають у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 згідно висновку експерта завдав матеріальні збитки потерпілому на загальну суму 646,02 грн.

Таким чином, обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, дослідженням акту судово-психіатричного експерта, висновку органу пробації.

Обвинувачений, захисник погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, дослідженням акту судово-психіатричного експерта, висновку органу пробації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Додатково показав, що мав намір викрадений велосипед залишити собі.

Потерпілий, ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність на усіх засіданнях, в покаранні покладається на розсуд суду.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, дослідивши акт судово-психіатричного експерта, висновок органу пробації, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, у побутовій характеристиці відсутні негативні оцінки, в силу ст.89 КК України не судимий, немає постійного місця проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора, потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.2 ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області, повернути власнику, ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1