Справа № 755/8894/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006437 від 10.05.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в садовому товаристві «Рубін» охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 09 травня 2017 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, Братиславська, 11, увійшов до приміщення гіпермаркету «Епіцуентр К». Перебуваючи у відділі будівельних матеріалів гіпермаркету «Епіцентр К», у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення будівельних інструментів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до торгівельної вітрини з інструментами, після чого, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, узяв з полиці будівельні інструменти, а саме: плоскогубці 250 мм посилені, арт. 20639625 в кількості 2 шт. закупівельною вартістю 131 грн. 00 коп. кожні, бокорізи 180 мм, арт. 20602171, закупівельною вартістю 97 грн. 25 коп.; ключ трубний важільний № 1 литий, арт. 20620299, в кількості 2 шт. закупівельною вартістю 148 грн. 50 коп. кожен, після чого відразу приховав їх під верхній одяг, помістивши інструменти за ремінь штанів. В подальшому ОСОБА_5 відразу направився в напрямку торгівельних кас, після чого, не маючи наміру та матеріальної можливості розрахуватись за вказаний товар, ОСОБА_5 пройшов через торгівельні каси, після чого покинув будівлю гіпермаркету «Епіцентр», викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди цьому ТОВ на загальну суму 753, 50 грн.

Крмі того, 18 квітня 2016 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення в підсобне приміщення, що розташоване на прибудинковій території, підійшовши до підсобного приміщення та зірвавши навісний замок, який знаходився на дверях приміщення проник до середини. Перебуваючи в середині підсобного приміщення ОСОБА_5 побачив, що там знаходиться зварювальний апарат марки «Інвертер», вартістю 2000 гривень 00 копійок, переконався в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вище вказаний зварювальний апарат та вийшов з підсобного приміщення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши майнової шкоди ОСОБА_4 на суму 2000 гривень 00 копійок.
Крім того, 20 жовтня 2016 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_4 , попросив в останнього його мобільний телефон марки «НТС Desire 310», вартістю 1000 гривень 00 копійок з метою здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_4 погодився та передав ОСОБА_5 вище зазначений мобільний телефон. Після чого у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, обравши об`єктом свого злочинного посягання зазначений мобільний телефон.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих спонукань, забравши даний мобільний телефон направився на вихід з будинку, в цей час ОСОБА_4 переконував останнього, щоб той повернув його мобільний телефон та перегородив вихід з будинку, але ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_4 не погодився та, відштовхнувши його, вийшов з будинку, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном марки «НТС Desire 310», що належить ОСОБА_4 , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши майнової шкоди ОСОБА_4 на суму 1000 гривень 00 копійок.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище; та за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан, спосіб життя, (раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно працевлаштований), що свідчить про те, що оточуюча обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння, позицію потерпілого у провадженні та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст.ст. 185, 186 КК України у виді позбавлення волі та з визначенням остаточного покарання у порядку ст. 70 вказаного Кодексу та зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації обвинуваченого та його допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобами та інші), характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка під час та після вчинення кримінальних правопорушень, відсутність за їх результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:
? за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
? за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
? за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 в період з 20 год. 00 хв. до 06 год.00 год. наступного дня залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006437 від 10.05.2017 знищити.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я : ОСОБА_1