Справа № 372/590/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/944/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 04.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
04 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадження на вирок Обухівського районного суду Київської області від 16.06.2016 року, яким :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого директором ТОВ «Юрпол», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном 3 роки.

Вироком також вирішено питання про речові докази та судові витрати по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 , визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

04.11.2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з яким у нього напередодні виник конфлікт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання особливо небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, реалізуючи свій злочинний намір, лівою рукою взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно на грунті особистих неприязних стосунків наніс ним один удар в грудну клітку справа ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, яке згідно висновку експерта № 176 від 20.11.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_9 судом належним чином не враховано особу обвинуваченого а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховані лише обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим останнього необгрунтовано звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Апелянт зазначає, що ОСОБА_9 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з яким у нього напередодні виник конфлікт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання особливо небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, реалізуючи свій злочинний намір, лівою рукою взяв зі столу кухонний ніж та, діючи умисно на грунті особистих неприязних стосунків, наніс ним один удар, а саме в грудну клітку ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення, реальні підставі для ст. 75 КК України відсутні.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, надавши можливість виступити учасникам судового провадження в судових дебатах та обвинуваченому з останнім словом, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 учасниками судового провадження не оскаржуються.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечному для життя в момент заподіяння.
У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_9 враховано ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не було встановлено.

При розгляді апеляційної скарги стороною захисту надано суду нотаріально завірену заяву потерпілого ОСОБА_10 , згідно з якою останній стверджую, що обвинувачений ОСОБА_9 з ним повністю розрахувався і він не має до нього жодних фінансових, матеріальних та моральних претензій і в майбутньому мати не буде.

З врахуванням зазначеної вище заяви потерпілого, колегія суддів вважає, що в даному випадку з`явились нові обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до довідки № 3/2669 від 18.08.2017 року, ОСОБА_9 за час перебування на обліку в Обухівському районному відділі з питань пробації з 04.11.2016 року по теперішній час обов`язків, покладених на нього судом не порушував.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України, для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням необхідно враховувати не тільки ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а й дані про особу обвинуваченого та інші обставини справи.

З врахуванням фактичних обставин справи, особи обвинуваченого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, висловлену у поданій заяві, тривалість часу після вчинення злочину та його поведінку, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 на даний час можливе без ізоляції від суспільства.

У відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів саме призначене судом першої інстанції покарання із застосуванням ст. 75 КК України буде слугувати досягненню мети покарання і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та знаходить за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції, без змін.

На підставі наведеного, керуючись 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 16.06.2016 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :