Номер провадження: 11-кп/785/1124/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Яблунівка, Смілянського району, Черкаської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, має неповнолітню дитину 2008 р.н., мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,
засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.
ВСТАНОВИЛА:
09.05.2015 р., о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з особою, стосовно якої виділено окреме провадження, знаходячись на розі вулиць Катерининської та Буніна, в м. Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_9 та особа, стосовно якої виділено окреме провадження підійшли до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і вчинили сварку, яка переросла в конфлікт, під час якого ОСОБА_9 , та особа стосовно якої виділено окреме провадження нанесли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 удари руками в область голови та тулуба, від яких ОСОБА_10 упала на асфальт, і, таким чином, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_10 , - ОСОБА_9 відкрито, шляхом ривка з рук, заволоділа належним ОСОБА_10 шкіряним портмане марки «lvl», вартістю 500 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 6000 гривень. Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року ОСОБА_8 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України призначивши їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок та пом`якшити призначене їй покарання, а саме зменшити їй іспитовий строк.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що районний суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченої, зокрема не було враховано те, що вона є матір`ю-одиночкою, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, раніше не судима, веде домашнє господарство, яке потребує постійного догляду, а також тим, що викрадене майно було повернуто потерпілій.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачена в своїй апеляційній скарзі не оспорює вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та фактичні обставини кримінального провадження.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасниками судового провадження, в тому числі самою обвинуваченою, не оскаржуються фактичні обставини вчинення правопорушення, колегія суддів визнала недоцільним дослідження доказів по справі, а тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Порушень під час судового розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, районний суд, при призначенні покарання ОСОБА_8 , в повній мірі врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , районним судом віднесено щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, те, що ОСОБА_8 раніше не була судима та має неповнолітню дитину 2008 р.н.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 віднесено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі встановлені обставини скоєного кримінального правопорушення, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченої, тяжкість скоєного нею кримінального правопорушення, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених КПК України санкцій, колегія суддів, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що районний суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, а тому ним вірно були застосовані до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України

При цьому, вказані в апеляційній скарзі обставини, що на думку потерпілої значно пом`якшують її вину, колегія суддів до уваги не приймає так як вони в повній мірі були досліджені районним судом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, матеріальну шкоду потерпілій було відшкодовано частково працівниками міліції, які затримали ОСОБА_8 , сама обвинувачена навіть не намагалась відшкодувати завдану її злочинними діями шкоду.
На день розгляду провадження в апеляційному суді матеріальна шкода обвинуваченою в повному обсязі не відшкодована.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що пом`якшення обвинуваченій покарання не буде сприяти запобіганню вчиненню злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2015 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України призначивши їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моме нту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3