Справа №577/1107/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/530/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №577/1107/17-к за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Конотоп, особа без постійного місця проживання, раніше 12 разів судимий, останній раз 19.09.2014р. за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., ст.70 ч.4, ст.72 ч.1 п.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 14.04.2016р. по відбуттю строку, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року, в якій прокурор просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати час перебування під вартою з 27 квітня 2017 року по час ухвалення у цьому провадженні рішення апеляційним судом, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком один рік і шість місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_7 за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбуте ним покарання у виді штрафу 850 грн. за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.09.2014р. та постановлено вважати його остаточно засудженим до одного року шести місяців позбавлення волі та штрафу у суму 850 грн., та відповідно до ч.3 ст.72 КК України призначене покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 263,88 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, посилається на те, що суд, визначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, та зазначаючи про необхідність виконання покарання у виді штрафу, призначеного за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.09.2014р., не врахував вимоги ст.80 КК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

26 лютого 2017 року близько 10 години 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , який має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, таємно викрав велосипед марки «Україна», належний потерпілому ОСОБА_9 , що стояв на спеціально відведеному місці для паркування велосипедів біля магазину «Продукти», розташованому по вул. Клубній, 73 в м. Конотопі.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КК України, з урахуванням зазначеного вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне визначення остаточного покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту ч.1 ст.80 КК України, особа засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Частина 4 цієї статті передбачає, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Проте судом не були враховані ці вимоги закону при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, та визначення необхідності окремого виконання покарання у виді штрафу, призначеного за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року.

Так, призначене ОСОБА_7 за вищевказаним вироком суду покарання у виді штрафу є менш суворим, ніж покарання у виді обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаний вирок суду від 19 вересня 2014 року набрав чинності, звернутий до виконання та обвинувачений відбув покарання у виді позбавлення волі 14 квітня 2016 року. Також встановлено, що покарання у виді штрафу залишилося не виконаним більше двох років і від його виконання обвинувачений умисно не ухилявся, а тому посилання суду на необхідність призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України є зайвим.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що з огляду на п.4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.413 КПК України є підставою для зміни судового рішення та задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити вимоги апеляційної скарги прокурора про зарахування часу перебування ОСОБА_7 під вартою з 27 квітня 2017 року по час ухвалення рішення апеляційним судом.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року підлягає зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його перебування під вартою з 27 квітня по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня по 21 вересня 2017 року з розрахунку день за день, а не один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, як зазначено в апеляційній скарзі прокурора, оскільки 20 червня 2017 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк перебування під вартою з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, та з 21 червня по 21 вересня 2017 року - день за день.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4