Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 14 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
за касаційною скаргою прокурора на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2016 року, за обвинуваченням
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорівки Мар`їнського району Донецької області, жителя (без реєстрації) АДРЕСА_1 , раніше судимого, за вироками Марїнського районного суду Донецької області:
від 21 жовтня 2009 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3
ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;
від 23 листопада 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця
м. Красноармійська Донецької області, жителя
вказаного міста ( АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Красноармійського міського суду Донецької області від 28 травня 2012 року за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 304 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 02 липня 2014 року згідно ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК,
в с т а н о в и л а:
За вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року засуджено: ОСОБА_7 до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК на строк 4 роки, за ч. 2 ст. 187 КК на строк 8 років із конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі
ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, яке є його власністю; ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3 ст. 185 КК на строк 5 років, за ч. 2 ст. 187 КК на строк
8 років із конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання на вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
За вироком місцевого суду ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнані винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.
У кінці серпня 2015 року в нічний період доби ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 у АДРЕСА_3 , де з літньої кухні повторно таємно викрав належне ОСОБА_10 майно на суму 2264,91 грн.
У ніч із 24 на 25 жовтня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з корисливим мотивом групою осіб проникли до приміщення складу
в АДРЕСА_4 , будівля без номеру навпроти повороту на вул. Ахтирського), звідки повторно таємно викрали належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 8638,48 грн.
Крім того, цим же вироком місцевого суду зі змінами внесеними апеляційним судом, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними в тому, що 17 жовтня 2015 року приблизно о 14.45 год. на пасовищі поблизу вул. Металургів у м. Красноармійську Донецької області вони з метою заволодіння однією з корів зі стада за попередньою змовою групою осіб, розподіливши ролі між собою, вчинили розбійний напад на
пастуха ОСОБА_11 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.
Зокрема, вказані особи підбігли ззаду до ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_7 умисно завдав удару скляною пляшкою в голову ОСОБА_11 , при цьому тілесних ушкоджень не спричинив. Після цього ОСОБА_9 повалив ОСОБА_11 на землю обличчям до низу, натягнув на його голову й обличчя в`язану шапку, зв`язав мотузками його руки та ноги й, притискаючи коліном у спину, висловив погрозу вбити, якщо той не виконає вимог не чинити супротив, поки вони не відженуть зі стада одну з корів. У результаті розбійного нападу власнику корови ОСОБА_8 було спричинено матеріальної шкоди на суму 5250 грн.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема на незастосування закону, який підлягав застосуванню, просить скасувати постановлені судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Прокурор вказує на те, що апеляційний суд за відсутності апеляційних скарг учасників судового провадження безпідставно виключив із мотивувальної частини вироку місцевого суду кваліфікуючу ознаку вчиненого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 187 КК «застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу».
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який повністю підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Орган досудового слідства обвинувачував ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у розбої, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, і з таким обвинуваченням обвинувальний акт надійшов до місцевого суду.
У ході судового провадження кримінального провадження в суді першої інстанції прокурор змінив висунуте ОСОБА_14 та
ОСОБА_15 обвинувачення за епізодом розбійного нападу від 17 жовтня 2015 року й виклав (сформулював) його як розбій, напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК.
У результаті розгляду кримінального провадження, місцевий суд за вищевказаним епізодом кваліфікував дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Однак, вийшовши за межі висунутого обвинувачення, цей суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що розбійний напад був вчинений саме із застосуванням такого насильства.
Апеляційний суд у результаті розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу незгоди з кваліфікацією їх дій за вказаними епізодом, з огляду на положення ст. 337 КПК, дійшов висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку місцевого суду кваліфікуючої ознаки «застосування насильства небезпечного для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_11 ».
Однак, на думку колегії суддів, цей суд у своєму рішенні допустив суперечності, оскільки, виклавши обставини вчинення ОСОБА_6
та ОСОБА_7 розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, і в подальшому виключивши цю кваліфікацію дій засуджених, апеляційний суд з огляду на положення процесуального закону не встановив наявності у діях засуджених іншої кваліфікаційної ознаки вищевказаного злочину.
Таким чином, під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами п.1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК, колегія суддів
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження 16 листопада 2017року об 11.00 год.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3