В И Р О К
Іменем України
26 лютого 2018 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, -
Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.
26.05.2016 року наказом голови правління ПрАТ «Бетонмаш» №108 майстра дільниці виробництва заготовок цеху металоконструкцій 2 групи ОСОБА_4 призначено викладачем теоретичного виховання учня газорізальника ОСОБА_6 .
У відповідності до посадової інструкції майстер дільниці виробництва заготовок цеху металоконструкцій 2 групи ПрАТ «Бетонмаш» ОСОБА_4 зобов`язаний здійснювати керівництво працівниками дільниці виробництва заготовок цеху, в тому числі газорізальниками, забезпечувати виконання підлеглими працівниками трудової та виробничої дисципліни, безпеки проведених робіт, встановлених норм ведення технологічного процесу, експлуатації закріплених за ним обладнання, інструменту, пристосувань, будівель і споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці та пожежної безпеки.
07 вересня 2016 року згідно з планом навчання, учень газорізальника ОСОБА_6 повинен був проходити теоретичне навчання під керівництвом ОСОБА_4 . Прибувши на робоче місце о 6 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 переодягнувся у спецодяг та побачив на робочому місці газорізальника письмове завдання від планово-розподільчого бюро цеху та самостійно приступив до його виконання.
В той же день та час, прибувши на робоче місце, майстер ОСОБА_4 без проходження навчання та перевірки знань, за відсутності допуску на виконання робіт за кваліфікацією «вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів», які відповідно до п.101 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 року №15, відносяться до робіт підвищеної небезпеки, в порушення вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці» п.п. 3.7, 3.17 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, п.п. 2, 4 Посадової інструкції майстра дільниці виробництва заготовок цеху металоконструкцій 2 групи не відсторонив від ведення стропальних робіт по переміщенню та розвантаження металевого листа розміром 1,5м х 6,0м на робочий стіл машини термічної різки «Комета 2,5 К» не навченого учня газорізальника ОСОБА_6 .
В цей же день о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , під час виконання робіт з укладання металевого листа на робочий стіл машини «Комета 2,5 К», відхилившись від листа, зробив крок назад і правою ногою потрапив у наявний по периметру робочого столу вентиляційний отвір між столом та рейкою, від чого впав, вдарившись спиною об одну з рейок рейкового шляху, по якому пересувалась каретка з різаком машини «Комета 2,5 К».
В результаті падіння ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження, а саме закритий перелом дужки 3-го поперекового хребця без зміщення, що має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потребують для свого загоєння термін понад 21-го дня.
Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності №1788 від 15.12.2017 року в розглянутій ситуації майстер дільниці виробництва заготовок цеху металоконструкцій 2 групи ПрАТ «Бетонмаш» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти настанню події нещасного випадку та не допустити до ведення стропальних робіт не навченого учня газорізальника ОСОБА_6 , але нею не скористався. Таким чином, дії ОСОБА_4 , призначеного викладачем теоретичного навчання учня ОСОБА_6 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку травмування ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою особою, яка зобов`язана їх дотримуватись якщо воно заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України потерпілий ОСОБА_6 надав свою згоду на укладення угоди між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, потерпілий ОСОБА_6 надав свою згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, ОСОБА_4 та прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 272 КК України у вигляді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень.
ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.
Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.272 ч.1 КК України.
Крім того, прокурором Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах Слов`янської міської ради в особі КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ» по справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Дана позовна заява мотивована тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 через спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської клінічної лікарні м. Слов`янськ та відповідно наданої довідки з лікарні вартість койко-днів склала 1985,52 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 в рахунок погашення матеріального збитку гроші в розмірі 1985,52 грн.
Вирішуючи питання про можливість задоволення даного цивільного позову суд виходить з наступного.
Частиною першою ст. 1206 ЦК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно з довідкою КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_6 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні в період часу з 07.09.2016 року по 13.09.2016 року, вартість одного койко-дня в травматологічному відділенні у вересні 2016 року склала 330,92 грн., загальна вартість койко-днів склала: 330,92 грн. х 6 койко-днів = 1985,52 грн.
З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню, внаслідок чого з ОСОБА_4 на користь Слов`янської міської ради в особі КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ» належить стягнути 1985,52 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2550,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Слов`янської міської ради в особі КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Слов`янськ» на р/р НОМЕР_2 , МФО 834016 ГУ ДКСУ в м. Слов`янську Донецької обл. ОКПО 01991197, в рахунок погашення матеріального збитку гроші в розмірі 1985 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 52 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1