Справа № 127/2842/18
Провадження №11-сс/772/114/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 8 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом,
ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 ,і покладені певні обов`язки.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького суду Вінницької області від 08.02.2018 про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотивуючи свої доводи, прокурор зазначає про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 12.02.2018 на підставі свідоцтва про смерть номер 18п від 10.02.2018 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків. А тому є необхідність у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, виступ представника потерпілої, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, думку адвоката, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000507 від 07.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 06.02.2018 близько 21:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у своїй квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, умисно наніс один удар колюче-ріжучим предметом схожим на ніж в область живота своїй дружині ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження, згідно виписки з МКЛ ШМД № 3192 від 06.02.2018, у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки.
07.02.2018 ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 178 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

З ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не в достатній мірі перевірялись при розгляді клопотання. При цьому не з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою, а тому наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, слід зазначити, що 12.02.2018 на підставі свідоцтва про смерть номер 18 п від 10.02.2018 кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив насильницький злочин проти життя особи, за який законом передбачено кримінальну відповідальність до десяти років позбавлення волі, може перешкодити кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не має соціальних та особистісних чинників стримуючого характеру та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Не заслуговують на увагу доводи захисника підозрюваного про відсутність ризиків. Оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухані пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, колегія суддів не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 8 лютого 2018 року, якою відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у виді тримання від вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів до 19 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно зоригіналом. Суддя: