г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/769/17
Номер провадження 1-в/213/162/17
У Х В А Л А
Іменем України
20 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації ШВЦ №75 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі ,

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, просить застосувати до нього ст.81 КК України, оскільки має матір, якій 72 роки та вона хворіє. Також його син ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікарні з діагнозом «епілептичні припадки». Стягнень не має.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, пояснив, що не сплачував аліменти, оскільки звільнився з роботи, у зв"язку з чим знаходився у тяжкому матеріальному стані.

Представник адміністрації ШВЦ №75 в судовому засіданні просить винести рішення на розсуд суду та пояснив, що .ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, освіта середньо-технічна, не працював, раніше судимий: 1) 23 травня 2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.164 КК України до 01 року обмеження волі з іспитовим строком 01 рік; 2) 24 квітня 2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.164 КК України до 02 років обмеження волі з іспитовим строком на 01 рік. 19 квітня 2016 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлений в місця обмеження волі на 02 роки, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Початок строку: 03 червня 2016 року. Кінець строку:03 червня 2018 року. Прибув до ШВЦ №75 03 червня 2016 року. Час настання пільги за ст.81 КК України по 1/2 з 03 червня 2017 року. Згідно протоколу №11 на засіданні адміністративної комісії установи від 16 червня 2017 року відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні, як не довівшого свого виправлення. Станом на 20 жовтня 2017 року невідбута частина покарання складає 07 місяців 13 днів. Засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, заохочень не мав, не працевлаштований, раніше допускав порушення вимог режиму, за що був чотири рази покараний в дисциплінарному порядку, однак стягнення є погашеними за строком давності. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого, представника адміністрації, з урахуванням думки прокурора, дослідив матеріали особової справи засудженого, приходить до такого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м"яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м"яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений

ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ №75 з 03 червня 2016 року. Не працює. Заохочень за період відбуття покарання в ШВЦ №75 не має. Допускав порушення вимог режиму, за що був чотири рази покараний в дисциплінарному порядку, стягнення є погашеними за строком давності.

Враховуючи тяжкість злочину, строк покарання, відсутність заохочень у засудженого, те, що останній не працює, перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі, суд вважає, що він не довів своє виправлення, а тому потребує контролю з боку представників адміністрації.

Суд вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а також з урахуванням того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.537,539,392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» до відому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1