Справа № 396/1648/17
Провадження № 1-кп/396/220/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдови, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого машиністом конвеєра в ТОВ «Бантишівський щебінь», освіта професійно - технічна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, інших утриманців немає, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, працюючого машиністом конвеєра в ТОВ «Бантишівський щебінь», освіта неповна загальна середня, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, інших утриманців немає, раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 , -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , спричинили ТОВ «АПК СЕРВІС» майнову шкоду на загальну суму 2758 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, суми завданої шкоди не оспорює. Вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати. Одночасно просив застосувати до нього закон україни про амністію та звільнити від покарання, оскільки має на утриманні малолітню дитину. Запевнив, що в подальшому не буде вчиняти злочини.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, суми завданої шкоди не оспорює. Вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати. Одночасно просив застосувати до нього закон україни про амністію та звільнити від покарання, оскільки, має на утриманні двох дітей. Запевнив, що в подальшому не буде вчиняти злочини.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась. До суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження без її участі.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченими, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинувачених, які погодились дослідити докази в порядкузапропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, думку захисника, який не заперечував проти запропонованого прокурором порядку дослідження, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинувачених, оскільки, показання останніх повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали себе винуватими у скоєнні інкримінованого їм кримінальному правопорушенні, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуєступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинувачених.
Обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинено злочин середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше не судимий, не порушує громадський порядок, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, одружений, офіційно працює, має на утриманні одну малолітню дитину, відповідно до даних досудової доповіді, має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - відсутні.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, раніше не судимий, не порушує громадський порядок, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, одружений, має на утриманні двох дітей, офіційно працює, відповідно до даних досудової доповіді, має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - відсутні.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченим за ч. 2 ст. 185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи обставини справи, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, яким цивільний позов не заявлено, особи обвинувачених, кількість та вартість викраденого, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливо без обмеження волі, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе звільнити їх від відбуття покарання у виді обмеження волі, якщо вони протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину, та виконають покладені на них судом обов`язки.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, в ході розгляду справи обвинувачені просили суд та дали свою згоду на застосування щодо них амністії та звільнення їх з цих підстав від відбування покарання.
Судом встановлено, що обвинувачені вчинили злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, злочин вчинено ними до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, обвинувачені мають неповнолітніх дітей, стосовно яких батьківських прав не позбавлені.
До категорії осіб, зазначених у статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та статі 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» обвинувачені не входять.
Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання, на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу, а саме:
- автомобіль ЛУАЗ д.н. НОМЕР_1 , який зберігається в Новоукраїнському ВП ГУНП, - повернути законному власнику, або добросовісному користувачу на їх вимогу.
- кукурудза в початках вагою 299, 784 кг, яка знаходиться в Новоукраїнському ВП ГУНП, - повернути представнику потерпілого ТОВ АПК "Сервіс".
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1