У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" вересня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116 від 01.09.2017 року, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва звернувся до суду із клопотання, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116 від 01.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

З тексту клопотання вбачається, що Наказом №363-о від 16.06.2017 ОСОБА_4 , призначено на посаду завідувача сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» №3781-XII від 23.12.1993 та примітки 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_4 , займаючи на час вчинення злочинних дій, посаду сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області, був представником влади службовою особою правоохоронного органу, мав відповідні права та виконував обов`язки, визначені Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище у ст. 368 КК України, серед інших, є керівники органів державної влади, їх структурних підрозділів та одиниць.
Згідно положення про сектор контролю за відшкодуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Київській області, сектор контролю за відшкодуванням ПДВ входить до складу управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Київській області. Відповідно до вказаного Положення, сектор є структурним підрозділом Головного управління ДФС у Київській області.
Так, ОСОБА_4 , будучи представником влади - службовою особою правоохоронного органу, займаючи посаду завідувача сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи свої владні та службові повноваження, скоїв умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Відповідно до наказу виконуючого обов`язки начальника ГУ ДФС у Київській області від 18.08.2017 року № 1510 призначена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Мішель» з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, яка виникла за рахунок поточного від`ємного значення з ПДВ. Виконавцем вказаної перевірки визначено завідувача сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 .

Приблизно в цей час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за зменшення штрафних санкцій та підтвердження основної суми на відшкодування ПДВ.
У зв`язку із цим, 31.08.2017 завідувач сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, перебуваючи на території приватного підприємтсва «Мішель» яке розташоване за адресою: Київська обл., смт Бородянка, вул. Вокзальна, 2-А, повідомив директору вказаного підприємства ОСОБА_5 , що сума бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року нарахована неправомірно. Крім того, ОСОБА_4 наголосив, що має на меті зменшити розмір від`ємного значення заявленої до відшкодування суми ПДВ. Під час подальшої розмови ОСОБА_4 висунув вимогу ОСОБА_5 про надання неправомірної вигоди у вигляді 10 000 (десяти тисяч) грн. за зменшення штрафних санкцій з 80 000 грн. до 10 000 грн. та підтвердження у ході проведення перевірки основної заявленої суми ПДВ на бюджетне відшкодування в сумі 180 000 грн.

На вказану вимогу ОСОБА_4 був вимушений погодитися.
У подальшому, 05.09.2017, приблизно о 08 год. 00 хв., завідувач сектору контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи на території ПП «Мішель» яке розташоване за адресою: Київська обл., смт Бородянка, вул. Вокзальна, 2-А, доводячи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, до кінця, діючи умисно, з корисливого мотиву одержав від директора приватного підприємства «Мішель» ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 грн., за вчинення в інтересах вказаного приватного підприємства, дій з використанням наданого йому службового становища, а саме: за зменшення штрафних санкцій з 80 000 грн. до 10 000 грн. та підтвердження основної заявленої суми ПДВ на бюджетне відшкодування в сумі 180 000 грн. у ході проведення податкової перевірки.

Одразу після отримання грошових коштів, 05.09.2017 о 08 год. 45 хв. ОСОБА_4 було затримано слідчим прокуратури міста Києва на місці вчинення злочину.

Крім того, 05.09.2017 під час затримання ОСОБА_4 проведено особистий обшук останнього, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 12 500 грн., мобільний телефон марки Samsung білого кольору.
Під час досудового розслідування встановлено, що грошові кошти в сумі 10 000 ( десять тисяч ) гривень, які складаються з 20 ( двадцяти ) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна, з наступними серіями та номерами: ФБ 0215302, ЗЗ 0434200, ЗД 7997846, УИ 0624406, ЛД 1633483, ВЗ 0268874, СГ 7027890, МА 3347289, ФГ 1877835, ЛЗ 8675502, СД 4928320, МВ 3010397, СД 4195728, БР 7784156, ЛВ 5161813, ЛА 5615824, ЗИ 9202564, ВГ 9829784, ВЗ 5145389, ВГ 1403664 є предметом неправомірної вигоди та передані ОСОБА_5 завідуючому сектора контролю за декларуванням ПДВ території обслуговування Вишгородської ОДПІ ГУДФС у Київській області ОСОБА_4 .
Враховуючи, що 2500 грн. вилучені у ОСОБА_4 під час особистого обшуку, є підстави вважати, що вони належать саме йому.
Крім того, ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 .
Також, ОСОБА_4 на праві власності належить нерухоме майно, а саме, будинок за адресою: АДРЕСА_1 та приватизована земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, розміром 0,195 га.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити та накласти арешт на майно з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1951 га, кадастровий номер :04:020:0006, яка належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), шляхом заборони відчуження майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя