Справа № 145/1908/17
Провадження №1-кп/145/34/2018
ВИРОК
Іменем України
"05" лютого 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000220 від 10.10.2017 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, непрацюючим, раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
09.10.2017, близько 18:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля господарства АДРЕСА_1 , яке належить його матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час суперечки із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , яка виникла на грунті довготривалих неприязних відносин завдав останній один удар кулаком в обличчя.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 120 від 10.10.2017 року, виник від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо 09.10.2017 року, і по ступеню тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що в нього з потерпілою, яка є рідною сестрою його співмешканки неодноразово виникали суперечки. 08.10.2017 року він посварився із співмешканкою і вона забрала свої речі, дитину і пішла до своєї мами, яка проживає по АДРЕСА_3 . Мати співмешканки в квітні минулого року подарувала маленьку теличку його співмешканці, щоб вони її виростили і мали свою корову, оскільки в них мала народитись спільна дитина. 09.10.2017 р. йому зателефонувала його мама ОСОБА_6 і попросила прийти додому до неї, оскільки до неї прийшла його співмешканка із своєю мамою ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_8 і хочуть забрати з города телицю.

Вони хотіли телицю забрати в господарство Мирославиної мами, він не хотів віддавати. Розмовляв із ОСОБА_9 , а в цей час до нього швидко підійшла ОСОБА_10 і розмахувала руками. Він вирішив, що вона має намір його вдарити і кулаком наніс їй перший удар в обличчя, від якого вона впала, більше ударів не наносив, а коли вона знову підійшла, він штовхнув її плечем і вона впала на землю. Точніше вже не пам`ятає, оскільки в той день за 2 години до сварки випив 150 гр. горілки.

У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 08.10.2017 р. її сестра ОСОБА_11 посварилась із співмешканцем ОСОБА_12 і він вигнав її з грудною дитиною із свого будинку. На другий день вони з мамою і сестрою вирішили забрати телицю, яку мама подарувала її сестрі (своїй дочці) для того, щоб вони вигодували її і мали свою корову. Телиця утримувалась в господарстві, де жила сестра із своїм співмешканцем. Коли вони підійшли до городу, де прив`язана телиця, до них вийшла мати обвинуваченого ОСОБА_13 і сказала, що не дасть їм телицю, так як вона її годувала. Через 10 хвилин прийшов ОСОБА_14 зі своїм братом ОСОБА_15 . ОСОБА_16 був на підпитку і почав сваритись з їх мамою. При цьому був дуже агресивний і хотів її вдарити, вона це зрозуміла, коли він наблизився до неї впритул і по його вигляді зрозуміла, що він зараз її вдарить. Вона вирішила рятувати маму, виставивши долоні рук вперід, відштовхнула ОСОБА_16 від мами і стала між ними, а він у відповідь зразу вдарив її в око кулаком, від чого вона впала. Коли піднялась то підбігла мати обвинуваченого ОСОБА_13 , яка вдарила її закаточним ключем по спині.

У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, суд, врахувавши думку учасників судового провадження, вважає, за не доцільне досліджувати докази щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються і вважає за можливе обмежити дослідження доказів у справі допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних.

Відповідно до ст.349 КПК України суд встановив, чи правильно зрозумів обвинувачений зазначені обставини, добровільність його позиції та роз`яснив обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України: нанесення легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, вік та стан здоров`я обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, до яких суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачему є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні № 268 від 30.01.2017 року складеною Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 130 (сто тридцять) годин.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_17