Справа № 520/1323/18
Провадження № 1-кп/520/646/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 21.01.2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщі, Котовського району, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресу: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 21.01.2018 року, приблизно о 04:30 годині, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 30, майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: автомобільний акумулятор марки «AutoPart 6 CT-66-R Galaxy Plus 566-200» чорного кольору, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 2 100 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин, так він 21.01.2018 року викрав з автомобіля який був розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 30, автомобільний акумулятор, який потім продав на ринку «Успех». У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати. Цивільний позов потерпілого про стягнення з нього матеріальної шкоди, визнає у повному обсязі. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат не визнає.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-ЄРДР № 0000186 від 21.01.2018 року;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 21.01.2018 року з якого вбачається, що було прийнято заяву від ОСОБА_5 , за змістом якої 21.01.2018 року він виявив крадіжку автомобільного акумулятору з його автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 21.01.2018 року з фототаблицею, з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташований біля будинку №30 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2018 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 в присутності понятих впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 21.01.2018 року в денний час за адресою: м. Одеса, проспект М.Жукова, 2 А, а саме: на ринку «Успех» здійснила продаж йому автомобільного акумулятора, чорного кольору;

- звітом про ринкову вартість автомобільного акумулятору марки «AutoPart 6 CT-66-R Galaxy Plus 566-200» чорного кольору, з якого вбачається, що його вартість складає 2 100 грн.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.01.2018 року, з фото таблицею, з якого вбачається, що при проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_6 розповів, як він 21.01.2018 року перебуваючи у дворі будинку №30 по вул. Ак.Корольова в м. Одесі з автомобіля марки «ЗАЗ Lanos» таємно викрав автомобільний акумулятор;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем мешкання, в силу ст. 89 КК України не судимого, приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження його волі, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання у виглядіштрафу, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 100 грн., моральної шкоди у розмірі 1 500 грн., та стягнути з ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 704, 80 грн.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Ураховуючи наведене, а саме, те, що в наслідок вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому заподіяна майнова шкода в розмірі 2 100 грн., сума підтверджена звітом про ринкову вартість автомобільного акумулятору марки «AutoPart 6 CT-66-R Galaxy Plus 566-200» та визнана обвинуваченим ОСОБА_6 . Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п. 4 зазначеної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_6 суми завданої йому моральної шкоди в розмірі 1500 гривень задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, в чому саме полягає ця шкода.

Також, потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 704, 80 грн., які не знайшли свого підтвердження наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, та не доведені потерпілим в заявленому цивільному позові, тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128,129,349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 100 гривень задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2 100 (дві тисячі сто) грн.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 500 грн., та судових витрат у розмірі 704, 80 грн. відмовити на підставах викладених у мотивувальній частині вироку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1