Єдиний унікальний номер 725/950/18
Номер провадження 1-кп/725/49/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000021 від 20.02.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2014 року солдат ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу за мобілізацією та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №69 зарахований до списків особового складу даної частини на посаду номера обслуги 2 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону та на всі види забезпечення.

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно з статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до статті 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту) військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Крім того, статті 131, 216 Статуту передбачають, що військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

13 серпня 2014 року близько 08 год. 20 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) солдат ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що на виконання вимог наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) №73 від 13.08.2014 року останній зобов`язаний вибути до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а також будучи повідомленим про відповідальність за невиконання наказу, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути вибуття за межі Чернівецької області, перебуваючи на території військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_3 ), умисно, відкрито відмовився виконати вищезазначений наказ начальника і до нового місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не вибув.

Таким чином, солдат ОСОБА_8 , всупереч вимогам ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи те, що на виконання вимог наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №73 від 13 серпня 2014 року останній зобов`язаний вибути до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а також будучи повідомленим про відповідальність за невиконання наказу, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути вибуття за межі Чернівецької області, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), умисно, відкрито відмовився виконати вищезазначений наказ начальника і до нового місця служби не вибув.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника непокора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України із закриттям кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та підтримав заявлене його захисником клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника за наявності законних підстав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 48 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе за наявності передбачених ст. 48 КК України передумов і підстав, а саме - якщо особою вперше вчинено злочин невеликої або середньої тяжкості та якщо вчинене нею діяння внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під зміною обстановки, внаслідок якої діяння втратило суспільну небезпечність, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, з часу вчинення ним злочину минуло більше трьох років, на підставі Указу Президента від 14.01.2015 року демобілізований з військової служби, позитивно характеризується по місцю проживання, у вчиненому щиро кається, вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що кримінальне провадження №725/950/18 відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності, внаслідок зміни обстановки на підставі ст. 48 КК України.

Керуючись ст.48 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.402 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження №725/950/18 відносно нього - закрити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 .