Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/586/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому змінену апеляційну скаргу ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2017 року, відмовлено в задоволенні клопотання представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_8 , в інтересах цивільного позивача ОСОБА_7 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти в банківських установах, а також транспортний засіб, належне ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 0012010 від 24 жовтня 2017 року за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ч. 4 ст. 190 КК України.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що представник цивільного позивача разом з ОСОБА_7 не дотримався вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, а також не надали докази, відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України.

Крім того, зазначив, що відсутні будь які дані про те, що ОСОБА_9 має відношення до даного кримінального провадження та не підтверджено достатніми і належними доказами належності майна та грошових коштів ОСОБА_9 , на яке ОСОБА_7 просить накласти арешт.

Також вказав, що на даний час розслідується ще одне кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 , в якому також накладено арешт на предмет посягання, автомобіль Тойота «Ленд Крузер» з він-кодом НОМЕР_1 , тобто власність цивільного позивача в кримінальних провадженнях повністю захищена, а тому відсутні законні перешкоди після закінчення досудового розслідування у поверненні майна його законному власнику/володільцю за якою проведена державна реєстрація авто, ОСОБА_7 .
В зміненій апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.11.2017 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_9 . Обов`язок по виконанню вказаної ухвали покласти на слідчого, який проводить досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0012010 від 24.10.2017 року. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора м. Кропивницького та процесуальних прокурорів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала районного суду від 28.11.2017 року отримана ОСОБА_7 лише 06.12.2017 року, що підтверджується розпискою про отримання вказаної ухвали, яка наявна в матеріалах справи, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження, не пропущено.

Також вказав, що ухвала слідчого судді прийнята з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, оскільки слідчий суддя дав неправильну оцінку юридичним доказам щодо відомостей Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 23.11.2017 року про те, що ОСОБА_9 є добросовісним набувачем.

Крім того, зазначає, що в клопотанні про арешт майна наявні всі необхідні та допустимі докази, які підтверджують факт заподіяння ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_9 .

Що стосується посилань слідчого судді з приводу того, що потерпілим приховано від суду відомості про наявність іншого кримінального провадження в якому на даний час арештовано майно ОСОБА_11 , вони не відповідають дійсності, оскільки вказані відомості з підтверджуючими документами надані до суду ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечив з приводу задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали клопотання цивільного позивача про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Вимогами ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу ); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ( якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002625 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ст. 290 та ч. 3 ст. 358 КК України, а саме по факту незаконного заволодіння невстановленими особами елітних транспортних засобів, заміни номерних вузлів та агрегатів, підроблення свідоцтв про реєстрації.
03 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 звернувся до начальника Кропивницького відділу поліції із заявою про притягнення ОСОБА_9 , який шахрайським способом заволодів його коштами, під час переоформлення права власності на автомобіль «Тойота» до кримінальної відповідності, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.10.2017 року.
24 жовтня 2017 року, слідчим ОСОБА_12 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012010 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 вручена пам`ятка про його право та обов`язки, як потерпілого.
В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 1000000,00 грн. у відшкодування завданої внаслідок злочину матеріальної шкоди.
Дослідивши матеріали судового провадження та представлені ОСОБА_7 письмові докази, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки матеріали доводять наявність законних та обгрунтованих підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення цивільного позову.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, а саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
На даній стадії судового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
Згідно ст. 173 КПК України арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову накладається за наявності обґрунтованої підозри, заявленого цивільного позову та встановленого розміру завданої шкоди.
Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри, потерпілою стороною в рамках кримінального провадження № 0012010 заявлено цивільний позов та надано достатньо даних на обґрунтування його розміру.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для накладення арешту на майно. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Виходячи з принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що арешту підлягає рухоме та нерухоме майно, грошові кошти в сумі 1000000,00 грн., яка дорівнює розміру заявленого ОСОБА_7 цивільного позову.
Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали, якою, у відповідності до вище наведених обставин клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти ОСОБА_9 , із забороною його відчуження.
Визначальним в цій справі є те, що арешт майна здійснюється для відшкодування реальної шкоди, завданої ОСОБА_7 внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що чітко регламентовано ст. 170 КПК України та узгоджується з основними завданнями кримінального судочинства, у тому числі забезпечення права потерпілого на відшкодування шкоди, в інший спосіб захистити права та законні інтереси ОСОБА_7 , при бездіяльності слідчого та прокурора, колегія суддів не вбачає, а тому клопотання його представника адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Змінену апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання цивільного позивача ОСОБА_7 задовольнити частково.

У кримінальному провадженні № 0012010 від 24.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_9 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти розміщені в банківських установах, яке належить на праві власності, спільної сумісної чи часткової власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 1000000 ( один мільйон ) гривень.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2