Справа №359/6063/17
Провадження №1-кп/359/449/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2014 року за ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, востаннє вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 05.10.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до трьох років і шести місяців позбавлення волі,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи засудженими за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не стали та знову вчинили умисні злочини проти власності, передбачені ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
В лютому 2017 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , будучи раніше знайомими жителями однієї області, приїхали до м. Бориспіль, Київської області, з метою пошуку роботи та тимчасового житла.
Так, 15.02.2017 року, близько 14 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 перебували за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 вчинити крадіжку з однієї з квартир у вказаному будинку в першому під`їзді на першому поверсі (квартири АДРЕСА_4 ). Надалі, пересвідчившись, що в під`їзді № 1 крім них нікого немає, за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , маючи при собі раніше приготовлену зв`язку металевих ключів, шляхом підбору ключа, відкрив двері квартири АДРЕСА_5 . Після чого, ОСОБА_7 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , проникли через вхідні двері до квартири за вказаною адресою. Перебуваючи в приміщенні зазначеної вище квартири, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, викрали з приміщення квартири АДРЕСА_6 грошові кошти належні ОСОБА_9 , в сумі 5000 грн., чим спричинили останній матеріальну шкоду.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 5000 грн. 00 коп.
Крім того, 22.04.2017 року, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 перебували в АДРЕСА_7 , неподалік зупинки громадського транспорту «Розвилка». Перебуваючи за вказаною адресою, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном. Перебуваючи біля магазину на зупинці громадського транспорту «Розвилка», за адресою вул. Київський Шлях, 150, м. Бориспіль, Київська область, ОСОБА_7 діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , пересвідчившись, що за ними ніхто не спостерігає, користуючись темною порою доби та відсутністю сторонніх осіб, пошкодив за допомогою викрутки, яку мав при собі, металеву обшивку вищеописаного магазину. Після цього, ОСОБА_7 проник через отвір в пошкодженій частині металу до приміщення магазину, ОСОБА_8 при цьому, спостерігав щоб не було сторонніх та перехожих осіб.
Надалі, перебуваючи в приміщенні магазину ОСОБА_7 , присвічуючи світлом екрану власного мобільного телефону, знайшов місце продавця, де побачивши невелику шухляду відкрив її та викрав з неї грошові кошти в сумі 3000 гривень, належні власнику магазину ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальну шкоду.
Покинувши приміщення магазину через зроблений раніше отвір, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , покинули місце вчинення злочину та поділились викраденими грошовими коштами, які в подальшому використали на власні потреби.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 3000 грн.
Крім того, 23.04.2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 знаходились на вул. Преображенській, в м. Бориспіль, Київської області. Проходячи повз будинок № 32, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник спільний умисел на заволодіння чужим майном. Так, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , проникли до подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_8 . Перебуваючи на території вищевказаного подвір`я, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачили гаражне приміщення, в замку дверей до якого знаходився ключ.
Користуючись наявністю ключа, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрили двері та зайшли до гаражного приміщення, де присвічуючи світлом екранів власних мобільних телефонів, почали шукати майно яке має матеріальну цінність. Знайшовши у вищевказаному гаражному приміщенні цінне майно, а саме: набір інструментів марки «Hitachi 705315M» вартістю 650 гривень; шуруповерт марки «Sparky BR 10.8 Li-C HD» вартістю 1326 гривень; пневматичну гвинтівку марки «Hatsan MOD 135» вартістю 3702 гривні, викрали описане, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 5678 гривень.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом з викраденим майном, покинули місце злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд.
З цього приводу, своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 5678 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, 19.05.2017 року, близько о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились по АДРЕСА_4 , де останні тимчасово працювали різноробочими на будівництві гаражного приміщення.
Так, перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , раптово виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном. Пересвідчившись, що на території будівництва крім них нікого немає, за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрали електроінструмент належний ОСОБА_12 , який знаходився на території подвір`я, а саме: шуруповерт марки «Зеніт ЗШ-550» вартістю 236 грн. та дискову пилу марки «Skil» модель «Circular Saw 5855» вартістю 735 грн., загальною вартістю 971 грн. Після чого з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 971 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази обвинувачених, надані ними в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинувачених та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінованих ним злочинів, крім допиту обвинувачених (відсутність необхідності допиту потерпілих, інших свідків, дослідження інших доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження фактичні обставини кримінальних правопорушень не оспорювались, а саме: щодо обставин їх вчинення, часу та місця скоєння злочинів, завданого матеріального збитку потерпілим, переліку викраденого майна, способу вчинення такого викрадення, наявності попередньої змови на вчинення вказаних кримінальних правопорушень, та повторюваності вчинених злочинів).
В судовому засіданні, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у скоєнні зазначених злочинів визнали повністю, розкаялися у скоєному та зазначили, що зрозуміли значення вчиненого ними, та висловили намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати їм можливість виправитись. Зазначили, що вони здійснили часткове відшкодування завданих збитків потерпілому ОСОБА_12 .
Кожний окремо показали, що перебували в м. Борисполі Київської області на заробітках та здійснювали будівельні роботи, а в лютому місяці 2017 року з квартири по АДРЕСА_3 викрали у потерпілої 5000 грн., якими розпорядились на власний розсуд. В подальшому біля району «розвилка» в м. Борисполі в нічний час проникли до приміщення магазину, розташованого на зупинці громадського транспорту та викрали звідти 3000 грн. Потім, в квітні 2017 року, вони спільно проникли на одне з домогосподарств в м. Борисполі, де з гаражного приміщення викрали електроінструменти та пневматичну гвинтівку. Через деякий час вчинили крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_12 у якого здійснювали будівельні роботи. Саме указаному потерпілому вони частково відшкодували завдану шкоду. Більш детально пояснити свої дії не змогли за давністю подій. Крім того, повідомили, що дійсно вчиняли указані дії спільно за попередньою змогою за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначили, що розуміли значення своїх дій, та те, що вчиняли таємне викрадення чужого майна, повторно та з проникнення до приміщень, чим скоїли злочини проти власності. Зазначили, що мають намір відшкодувати завдані збитки, однак не мають такої можливості з причин перебування під вартою та відсутності доходів.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинувачених, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсно вчинили злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та 3 ст. 185 КК України, за наведених вище обставин, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останніх до кримінальної відповідальності за санкціями указаного кримінального закону.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по епізодах з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 185 КК України, а по епізоду з потерпілим ОСОБА_12 таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 185 КК України. Указані дії були умисними та спрямовані на задоволення своїх матеріальних потреб у незаконний спосіб, за що передбачена кримінальна відповідальність.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, дані про осіб обвинувачених й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ним покарання, визначеного санкціями ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, а санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання до шести років позбавлення волі, тому вчинені обвинуваченими злочини відповідно є середньої тяжкості і тяжким злочином.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачені вели себе з позитивної сторони, дотримувалися встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримували.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, часткове відшкодування завданої шкоди одному з потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень проти власності, має непогашену та не зняту судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.
Обвинувачений ОСОБА_8 також раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, останній раз згідно вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 05.10.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до трьох років і шести місяців позбавлення волі, за місцем реєстрації проживав один без родини, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 офіційно працевлаштованими не були, мають схильність до скоєння кримінальних правопорушень, що також підтверджується відповідними вимогами на судимість останніх.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченим, оскільки мають істотне значення щодо вивчення їх особистостей та відношення останніх до скоєного ними.
Обвинувачені не є інвалідами, не досягли пенсійного віку, та не є військовослужбовцями.
При наявності претензій потерпілих до обвинувачених останні мають право на звернення до суду в порядку, визначеному ЦПК України, в порядку позовного провадження.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону, із застосуванням положень ст. 70 КК України та призначенням покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Дана міра покарання відносно обвинувачених є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особи обвинувачених.
З урахуванням викладеного вище та осіб обвинувачених, суд вважає за неможливе застосування до них положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначення покарання з іспитовим строком, оскільки, на думку суду, їх виправлення без ізоляції від суспільства є неможливим.
При цьому призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід застосувати положення ст. 71 КК України та частково приєднати покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 05.10.2017 року, який станом на 16.11.2017 року набрав законної сили.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрати, пов`язані з залученням експертів в даному кримінальному провадженні в розмірі 3423 грн. 50 коп. підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках, оскільки кримінальні правопорушення вчинялись ними спільно.
Цивільні позови потерпілими не заявлялися. Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднати покарання згідно вироку Баранівського районного суду Житомирської області від 05.10.2017 року терміном 3 роки 6 місяців, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Речові докази: шуруповерт марки «Зеніт», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_12 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1