Єдиний унікальний номер справи 185/8087/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року. Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

під час підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Павлоградського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000022 від 01.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Ухвалою суду від 18.10.2017 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити справу до судового розгляду.
Захисник та обвинувачений заперечували проти призначення справи до судового розгляду, та звернулися с клопотанням про повернення обвинувального акту, так як останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначена правова кваліфікація закону та формулювання обвинувачення.
В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 ст. 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
На думку колегії суддів обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, виходячи з наступного.

Так, 01.04.2017 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру за ст. 258-3 ч. 1 КК України. Строк досудового розслідування не продовжувався, і 25.05.2017 року обвинувальний акт був спрямований до суду.

10.08.2017 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт було повернуто прокурору.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2017 року ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про повернення обвинувального акту залишена без змін.

Вдруге обвинувальний акт стороні захисту було вручено 12.10.2017 року, при цьому строки досудового розслідування продовжені не були, тобто обвинувальний акт було вручено поза межами строку досудового розслідування, що є грубим порушенням КПК України, оскільки будь-які слідчі і процесуальні дії, в тому числі й дії щодо надання копії обвинувального акту стороні захисту, направлення його до суду мають бути вчинені виключно в межах строку досудового розслідування і вчинення таких дій поза межами цього строку є неприпустимим.
Так, у відповідністю зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Відповідно до ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

При цьому, за змістом ст.283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом (п. 3 ч.2 цієї статті).

З наведеного випливає, що в межах строку досудового розслідування прокурор, слідчий зобовязані вжити належних визначених нормами кримінального процесуального закону заходів щодо розслідування злочинів, в тому числі забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, якими є, в тому числі, вручення обвинувального акту стороні захисту та направлення його до суду.

Строк досудового розслідування закінчився 01.06.2017 року, та стороною обвинувачення не продовжувався.

Не направлення обвинувального акту до суду в межах строків досудового розслідування є грубим порушенням вимог КПК України.

Усунути цей недолік під час судового розгляду справи неможливо.

Крім того, в обвинувальному акті не усунуто недоліки, які були вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції від 27.09.2017 року.

Так, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини та мотивів, способу вчинення, наслідки та інші дані, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті КК України суд може встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення з урахуванням і кваліфікуючих ознак.

В обвинувальному акті не конкретизовано обвинувачення, що перешкоджає обвинуваченому реалізації прав, передбачених ст. 42 КПК України, в тому числі знати в чому його обвинувачують.

В обвинувальному акті від 12.10.2017 року на сторінці 8 та 9 відрізняється шрифт написання від шрифту на попередніх сторінках з 1 по 7. Формулювання обвинувачення на аркушах 8 - 9 не співпадає з повідомленням про підозру, яка була вручена підозрюваному 25.05.2017 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, було грубо порушено право обвинуваченого на захист.

Крім того, від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду за межі України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого клопотання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2017 року, спливає 26.10.2017 року.
Дотримуючись вимог ч.1 ст. 197, ст. 331 КПК, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.1-4 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду та правоохоронних органів, що може вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суду вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 3, 219, 283, 314 ч. 3 п. 3 291, 314 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000022 від 01.04.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України- повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

ОСОБА_5 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 22 грудня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

судді ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 .