Справа № 191/2439/15-к
Провадження № 1-кп/191/15/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 01.02.2015 року, №0000219 від 13.11.2014 року, №0001082 від 13.11.2015 року на підставі обвинувальних актів відносно ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, українець, громадянин України, одружений, з вищою освітою, працюючий в ПАТ «Комінмет», мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 407 , ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 31.01.2015 року приблизно о 20 годин 50 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщені кафе «Альянс» розташованого по вул. Виконкомівська, буд. 31, м. Синельникове, Дніпропетровської області, де між ним та потерпілим ОСОБА_7 , який теж перебував у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка. Тоді ж, ОСОБА_3 , грубо порушуючи суспільний порядок, зневажаючи норми поведінки в громадських місцях, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, маючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останньому один удар правою рукою стуленою в кулак в область обличчя, внаслідок чого останній не втримався на ногах, та впав правою боковою поверхнею тулубу на підлогу.

В цей же час до ОСОБА_3 підійшов ОСОБА_8 який в цей час відпочивав в приміщенні кафе «Альянс», та передбачаючи продовження побиття з боку ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_7 , бажаючи припинити хуліганські дії, взявся руками за одяг ОСОБА_3 , намагаючись його усно заспокоїти. У відповідь на це, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_8 вийти з приміщення кафе для з`ясування відносин.

При вказаних обставинах ОСОБА_3 вийшов з ОСОБА_8 з приміщення кафе «Альянс» на вулицю. Перебуваючи поряд з входом до вищезазначеного кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 продовжуючи вчиняти протиправні дії, грубо порушуючи суспільний порядок, зневажаючи норми поведінки в громадських місцях, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, та маючи умисел спрямований на завдання тілесних ушкоджень, умисно замахнувся правою рукою стуленою в кулак, та намагався нанести ОСОБА_8 удар в область обличчя. ОСОБА_8 захищаючись від злочинних дій ОСОБА_3 , блокував удар, та внаслідок цього, ОСОБА_3 не втримавшись на ногах, став падати, та в цей момент, при падінні, своїми ногами збив з ніг ОСОБА_8 , в результаті чого останній також не втримався на ногах та впав обличчям вниз на асфальтовану поверхню.

Одразу після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, грубо порушуючи суспільний порядок, зневажаючи норми поведінки в громадських місцях, з мотивів явної неповаги до суспільства хуліганських спонукань, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість підійшов до ОСОБА_8 , та скориставшись тим, що останній внаслідок отриманих при падінні тілесних ушкоджень, тимчасово не мав можливості чинити опір, взяв останнього за капюшон куртки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_9 , та тримаючи таким чином вдарив приблизно 3-4 рази потерпілого головою об асфальтову поверхню.

Після цього, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, який стояв біля входу в приміщення кафе «Альянс», та на якому він приїхав, взяв з автомобілю в руки не встановлений слідством предмет, підійшов до лежачого без свідомості потерпілого ОСОБА_8 та продовжуючи свої протиправні діяння, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, наніс не менше двох ударів в область голови ОСОБА_8 .

В цей момент, під час побиття ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_8 , з приміщення кафе «Альянс» вийшов потерпілий ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_3 закінчивши наносити удари потерпілому ОСОБА_8 проявляючи особливу зухвалість, діючи умисно, грубо порушуючи суспільний порядок, зневажаючи норми поведінки в громадських місцях, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість наніс не менш одного удару невстановленим в ході досудового розслідування предметом, який тримав в правій руці, по голові потерпілого ОСОБА_7 . Внаслідок нанесеного ОСОБА_3 удару потерпілий ОСОБА_7 не втримався на ногах, та впав на асфальтову поверхню, обличчям вниз.

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні діяння, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість наніс не менш 4-х ударів невстановленим в ході досудового розслідування предметом по тулубу потерпілого ОСОБА_7 .

Хуліганські дії ОСОБА_3 тривали приблизно 30 хвилин, супроводжувалися особливою зухвалістю яка виразилася в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час хуліганських дій ОСОБА_3 була припинена нормальна діяльність кафе, порушений відпочинок громадян. Хуліганські дії ОСОБА_3 були припинені співробітниками міліції.

Відповідно до висновків судово - медичної експертизи №30 від 23.02.2015 року потерпілому ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: «забитої рани бровної області зліва, синців повік обох очей, синців губ зліва і забитої рани, травматичного видалення 3-го зуба верхньої щелепи зліва, перелому лівої скроневої кістки, субдуральної гематоми правої скроневої області, ділянок геморагічних забоїв правої скроневої області, закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої скроневої кістки, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння, та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості».

Відповідно до висновків судово - медичної експертизи №35 від 17.02.2015 року потерпілому ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: «численних саден і забою м`яких тканин обличчя, забитих ран верхніх повік обох очей, синців нижнього та верхнього повік обох очей, забитих ран волосяної ділянки голови зліва, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я».

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом.

29 квітня 2014 року наказом №4 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду старшого стрільця відділення охорони 3 взводу охорони. Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

З 17 по 26 листопада 2014 року солдат ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради».

27 листопада 2014 року після закінчення стаціонарного лікування солдат ОСОБА_3 повинен був прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка на той час була розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та приступити до виконання службових обов`язків.

Однак, 27 листопада 2014 року солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період, не з`явився вчасно на службу до військової частини, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, не приймаючи мір для повернення до військової частини.

Тобто ОСОБА_3 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , на посаді старшого стрільця відділення охорони 3 взводу охорони, у військовому званні «солдат», 27 листопада 2014 року після закінчення стаціонарного лікування не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини до 30 січня 2015 року, тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

ОСОБА_3 у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, реалізуючи умисел направлений на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з невстановленого досудовим слідством джерела, придбав гранату РГД-5 та дві гранати Ф-1, які згідно висновку експерта №1322 від 18.02.2016р. належать до категорії бойових припасів, які він не маючи передбаченого законом дозволу, переніс та став зберігати, та транспортувати у салоні автомобіля «Форд Експлорер», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під його керуванням, до 19 години 05 хвилини 12.11.2015.

12.11.2015р. у період часу з 19 години 05 хвилини до 20 години 20 хвилини співробітниками поліції спільно зі співробітниками УСБУ в області при проведенні обшуку автомобіля «Форд Експлорер», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 виявлено та вилучено гранату РГД-5 та дві гранати Ф-1, які згідно висновку експерта №1322 від 18.02.2016р., належать до категорії бойових припасів, які ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу придбав, переніс, зберігав та транспортував у салоні вищевказаного автомобіля.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, реалізуючи умисел направлений на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, з невстановленого досудовим слідством джерела, придбав револьвер, який згідно висновку експерта № 70/07-3 від 13.11.2015р., являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - 7,62 мм. револьвером системи «Наган» 1895/30 р., та який він, без передбаченого законом дозволу носив при собі та доставив за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу став зберігати вищевказану вогнепальну зброю до 20 години 43 хвилини 12.11.2015р.

12.11.2015р. у період часу з 20 години 43 хвилини до 23 години 27 хвилини співробітниками поліції спільно зі співробітниками УСБУ в області, при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено револьвер, який згідно висновку експерта №70/07-3 від 13.11.2015р., являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю 7,62 мм. револьвером системи «Наган» 1895/30 p., який ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та зберігав за місцем свого мешкання.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч.1 ст.263 КК України, тобто носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, реалізуючи умисел направлений на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, з невстановленого досудовим слідством джерела, придбав ніж, який згідно висновку експерта №70/03-229 від 18.12.2015р., являється армійським ножем «Глок -81» та відноситься до категорії холодної зброї, який він без передбаченого законом дозволу став транспортувати у салоні автомобіля «Форд Експлорер», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував під його керуванням, у місці вільного користування ножем, тим самим носив його, до 19 години 05 хвилин 12.11.2015 року.

12.11.2015р. у період часу з 19 години 05 хвилини до 20 години 20 хвилин співробітниками поліції спільно зі співробітниками УСБУ в області при проведенні обшуку автомобіля «Форд Експлорер», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 виявлено та вилучено ніж, який згідно висновку експерта №70/03-229 від 18.12.2015р., являється армійським ножем «Глок-81» та відноситься до категорії холодної зброї, який ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу транспортував у салоні автомобіля «Форд Експлорер», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під його керуванням, у місці вільного доступу для користування ножем, тим самим носив його без передбаченого законом дозволу.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння, холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, та пояснив суду фактичні обставини справи, щодо вчинених ним протиправних діяннях, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальних актах. Просив суд застосувати ЗУ «Про амністію в 2016 році». Проти стягнення з нього завданої матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 не заперечував, в задоволенні вимог про стягнення з нього маральної шкоди на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_7 просив відмовити в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, задовольнити заявлений позов, призначити покарання на розсуд суду, а також зазначив, що за наявності підстав він не заперечує проти застосування амністії до обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов задовольнити в повному обсязі, призначити покарання на розсуд суду, а також зазначив, що за наявності підстав він не заперечує проти застосування амністії до обвинуваченого.

Представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги заявлені потерпілими в повному обсязі, призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог діючого законодавства та зазначив, що за наявності підставі не заперечує про застосування до обвинуваченого амністії.

Прокурор ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявили клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Представник потерпілих ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння; ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом; ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць; ч.ч. 1,2 ст.263 КК України носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу та у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів: ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України тяжкий злочин, ч.2 ст. 125 КК України невеликої тяжкості, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 296, ч.3 ст. 407 КК України середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_3 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Стаття 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. В статті 2 передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону). Згідно положень вказаної статті, ОСОБА_3 є суб`єктом застосування амністії, як такий, що має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 видане Синельниківським ОМВК Дніпропетровської області 04.12.2015 року.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин до набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році", не заперечував проти застосування до нього амністії, обмежень, передбачених ч.4 ст.86 Кримінального кодексу України, ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році", щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 3318 грн. 12 коп., зокрема:

- на проведення судово-балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 (дослідження вогнепальної зброї та слідів її складових деталей) та 3.2 (дослідження боєприпасів і слідів пострілу) № 70/07 - 3 від 13.11.2015 в сумі 368 грн. 28 коп.;

- на проведення судово-балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 (дослідження вогнепальної зброї та слідів її складових деталей) та 3.2 (дослідження боєприпасів і слідів пострілу) № 70/07 - 240 від 22.12.2015 в сумі 613 грн. 80 коп.;

- на проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї за експертною спеціальністю 4.5 (дослідження холодної зброї) № 70/03 - 229 від 18.12.2015 в сумі 491 грн. 04 коп.;

- на проведення судово-вибуховотехнічної експертизи №1322 від 18.02.2016 в сумі 1845 грн. 00 коп.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення, та цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.128 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Даючи оцінку вимогам цивільного позивача потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2701 гривень 26 коп. та моральної шкоди 20 000 гривень, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Суд вважає встановленим, що потерпілому злочинними діями обвинуваченого заподіяна матеріальна шкода, в розмірі 2557 гривень 11 коп., що підтверджується наданими суду ксерокопіями чеків, в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 144,15 гривень не підтверджено, тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні.
Щодо стягнення моральної шкоди, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого, необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та порушенням звичного складу життя, суд враховуючи вказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що співмірний розмір моральної шкоди, з урахуванням обставин справи та доказів в підтвердження, який підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 становить 8000 грн. 00 коп., в задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Даючи оцінку вимогам цивільного позивача потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди 50000 гривень, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. При стягненні моральної шкоди, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого, необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та порушенням звичного складу життя, суд враховуючи вказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що співмірний розмір моральної шкоди, з урахуванням обставин справи та доказів в підтвердження, який підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 становить 15000 грн. 00 коп., в задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ч.1, 3 ст.88 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази, відповідно до постанови про визнання та доручення до кримінального провадження речових доказів та виключення предметів з числа речових доказів від 25.03.2016 року, які відповідно до квитанції №3 передано на зберігання до камери схову Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області:

- револьвер який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю 7,62 мм револьвером системи Наган 1895/30р. калібру (упаковано до експертного пакету №2278469) - знищити;

- п`ять гільз та 1 патрон калібру 7,62 мм (упаковано до експертного пакету №2278469) - знищити;

- армійський ніж «Глок -81» (упаковано у чорний поліетиленовий пакет) знищити.

Речові докази, відповідно до постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 16.03.2015 року та квитанції №110392 передано на зберігання до камери схову Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області:

- змиви слідів вилучені з дерев`яної поверхні панелі, тротуарної плитки літньої площадки навпроти вхідних дверей в кафе, з вхідних дверей (решітки), на асфальтовому покритті біля порогу кафе, та зразки крові потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України- знищити;

- зубні протези вилучені під час огляду місця події які були повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 ;

- зубні протези вилучені під час огляду місця події які були повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .

Речові докази, відповідно до постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 23.02.2015 року:

- диск DVD+R «ЕМТЕС» з записом допиту та слідчого експерименту потерпілого ОСОБА_8 який визнаний та прилучений до кримінального провадження №0000189, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 127, 128, 129, 349, 368, 374, 394 КПК України, ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст.125, ч.1 ст.296, ч.3 ст.407, ч.1 ст.263, ч.2 ст. 263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 2 років обмеження волі,

за ч.1 ст.296 КК України у вигляді 5 років обмеження волі,

за ч.3 ст.407 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,

за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.263 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 3318 (три тисячі триста вісімнадцять) гривень 12 коп., зокрема:

- на проведення судово-балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 (дослідження вогнепальної зброї та слідів її складових деталей) та 3.2 (дослідження боєприпасів і слідів пострілу) № 70/07 - 3 від 13.11.2015 в сумі 368 ( триста шістдесят вісім) гривень 28 коп.;

- на проведення судово-балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1 (дослідження вогнепальної зброї та слідів її складових деталей) та 3.2 (дослідження боєприпасів і слідів пострілу) № 70/07 - 240 від 22.12.2015 в сумі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 коп.;

- на проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї за експертною спеціальністю 4.5 (дослідження холодної зброї) № 70/03 - 229 від 18.12.2015 в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривень 04 коп.;

- на проведення судово-вибуховотехнічної експертизи №1322 від 18.02.2016 в сумі 1845 (одна тисяча вісімсот сорок п`ять) гривень 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, причиненної внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.10.2007 року, ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_7 , в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 2557 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 11 коп.; в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди грошові кошти в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп.
В решті заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.10.2007 року, ІПН: НОМЕР_5 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.10.2007 року, ІПН: НОМЕР_5 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, причиненної внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.10.2007 року, ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_8 , в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди грошові кошти в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.
В решті заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.10.2007 року, ІПН: НОМЕР_5 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для засудженого - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1