Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/801/17
Провадження № 1 кп/368/75/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000305 від 03.06.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 22.02.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., якому 21.06.2017 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, який обвинувачується у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
Прокурор, - ОСОБА_4

- сторона захисту:
Обвинувачений, - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 12.09.2017 року судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Обвинувачений ОСОБА_3 02.06.2017 близько 21 години, більш точного часу судом в судовому засіданні не встановлено, перебував у власних справах на території автостанції «Кагарлик», яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 15 м. Кагарлик Київської області, де на асфальтованій поверхні майданчику прибуття рейсового автотранспорту, поблизу торгівельних павільйонів, візуально виявив прозорий полімерний пакет типу «слайдер», всередині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.

Припустивши, що вказана речовина є рослинною масою конопель, та усвідомлюючи, що вона є наркотичним засобом, обіг якого заборонено відповідно до чинного законодавства України, ОСОБА_3 вирішив її незаконно придбати для подальшого особистого вживання, шляхом паління, без мети збуту.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, руками взяв знайдений пакет з рослинною масою конопель та помістив його до внутрішньої кишені власної куртки, здійснивши таким чином незаконне придбання наркотичного засобу та розпочав незаконне його зберігання для особистого вживання без мети збуту, після чого продовжив своє перебування на вказаній території.

Того ж дня, а саме, - 02.06.2017 близько 23 години 30 хвилин працівники Кагарлицького ВП Обухівського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області під час проведення відпрацювання Кагарлицького району з метою перевірки документів у особи, яка видалася їм підозрілою, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, що регламентує застосування превентивних поліцейських заходів, на території автостанції «Кагарлик», розташованої за адресою: вул. Незалежності, 15 м. Кагарлик Київської області, підійшли до обвинуваченого ОСОБА_3 , та, звернувшись до нього, запропонували пред`явити документи, що встановлюють його особу, на що обвинувачений ОСОБА_3 відповів, що таких при собі не має.

Далі, на запитання працівників поліції щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 при собі предметів, обіг яких заборонено відповідно до чинного законодавства України, обвинувачений ОСОБА_3 відповів ствердно та надав добровільну письмову згоду на його огляд та вилучення належного йому наркотичного засобу.

02.06.2017 о 23 годині 40 хвилин під час огляду місця події, а саме, - території автостанції «Кагарлик», розташованої за адресою: вул. Незалежності, 15 м. Кагарлик Київської області, у обвинуваченого ОСОБА_3 , працівниками поліції Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в кишені верхнього одягу виявлено прозорий поліетиленовий пакет типу «слайдер» з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на рослинну масу конопель.

Згідно з висновком експерта № 11 -2/4046 від 12.06.2017, який складено за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс.

Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 44,33 г.

Згідно зі «Списком № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за № 770, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно з Таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, наркотичний засіб вагою від 5 г. до 500 г. є невеликим розміром.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як умисні, протиправні дії, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Невеликі, великі, особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу, затверджені наказом МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188, відповідно до вказаного нормативного акту, розмір наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 відноситься до категорії невеликого.
Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних дій на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 18 ти річного віку, відповідно, ОСОБА_3 є суб`єктом даного злочину.
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел ОСОБА_3 на придбання та зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі, проте, від давання показань не відомляється та може повідомити наступне.
02.06.2017 близько 21 години він перебував у власних справах на території автостанції «Кагарлик», яка розташована за адресою: вул. Незалежності, 15 м. Кагарлик Київської області, де на асфальтованій поверхні майданчику прибуття рейсового автотранспорту, поблизу торгівельних павільйонів, виявив прозорий полімерний пакет типу «слайдер», всередині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.

Не зважаючи на ті обставини, що він зрозумів, що вказана речовина є коноплею, та знаючи, що вона є наркотичним засобом, обіг якого заборонено відповідно до чинного законодавства України, за що передбачено кримінальну відповідальність, він вирішив її привласнити для подальшого особистого вживання, шляхом паління, без мети збуту.

Далі, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій, він руками взяв знайдений пакет з коноплею та помістив його до внутрішньої кишені власної куртки, після чого продовжив своє перебування на вказаній території.

Того ж дня, а саме, - 02.06.2017 близько 23 години 30 хвилин, коли він перебував на території автостанції, до нього підійшли працівники поліції, які попросили його надати їм документи, які посвідчують його особу.

На пропозицію працівників поліції він відповів, що документів, а саме, - паспорту, в нього при собі немає.

Далі працівники поліції запропонували йому видати, якщо є такі в наявності речі, які заборонені в обігу, а саме, - чи зброю, чи наркотичні речовини.

Він добровільно погодився на пропозицію працівників поліції та видав пакет з наркотичною речовиною, який в подальшому працівниками поліції в присутності понятих було вилучено та опечатано, та складено було відповідний протокол.

Відповідно, вищевказаний пакет працівники поліції вилучили до відділку поліції.
У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.
На запитання складу суду та сторони обвинувачення обвинувачений ОСОБА_3 відповів наступне.
Розуміє, що таке злочин, який передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, вину свою у вчиненні такого злочину визнає повністю, без застережень, так як під час того, як він підібрав пакет, він розумів, що в ньому знаходиться наркотичний засіб.
Мав намір вживати наркотичний засіб лише шляхом куріння, ніколи не вживав наркотичних засобів шляхом ін`єкцій, чи в будь якій іншій формі, не вважає себе наркозалежним.
На обліку в лікарів нарколога та психіатра ніколи не перебував.
Наголосив, що підібрав пакет з наркотичною речовиною лише з метою власного вживання, ніколи коноплю не продавав, не пригощав сторонніх осіб.
Про те, що при ньому є наркотичний засіб, він нікому не казав, на його думку ніхто із сторонніх осіб, які були присутні на території автостанції, не бачив, що він знайшов пакет, в якому перебувала наркотична речовина.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними та, зглядаючись на обставини справи, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 309 КК України.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, його вина у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 , проти якого не заперечував обвинувачений ОСОБА_3 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті, а також визнав за недоцільне дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 , які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 21 квітня 2015 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ОСОБА_3 народився в місті Кагарлик Київської області, є громадянином України, досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України;

- згідно картки фізичної особи платника податків, яка видана 19.11.2009 року обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- згідно довідки характеристики за № 785/0241, яка видана 20.06.2017 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно;

- згідно довідки № 174, яка видана 07.06.2017 року поліклінікою Кагарлицької центральної районної лікарні Київської області обвинувачений ОСОБА_3 , 1995 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за психіатричною допомогою не звертався і на «Д» обліку в психіатричному кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває;

- згідно довідки № 388, яка видана07.06.2017 року поліклінікою Кагарлицької центральної районної лікарні Київської області обвинувачений ОСОБА_3 , 1995 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває;

- згідно вимоги про судимість № 7/32012, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 є відомості про те, що він притягувався до кримінальної відповідальності, а саме, - 27.05.2016 року у відношенні ОСОБА_3 було направлено обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Києва в зв`язку з вчиненням ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України;

- Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, та йому було призначене покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. у дохід держави.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 88 КК України:
Особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно, в силу ст. 89 КК України суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 раніше судимим.
- згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.
Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 5 років, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин середньої тяжкості.
Обставини, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів, з огляду на наступне.
Згідно ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Згідно ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та при призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених КК України.

Отже, враховуючи ті обставини, що: хоча обвинувачений ОСОБА_3 є таким, що раніше судимий, злочин відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, проте, фактично шкода злочином не завдана, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, ( у т.ч. для окремих осіб), то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, поклавши на нього обмеження, які передбачені ст. 76 КК України, (заходи обмежуючого характеру на період іспитового строку), так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, інші покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, є, на думку суду, в даному випадку занадто м`якими, та такими, що не відповідають тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставинам справи.
Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, - максимального покарання, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, так як в діях ОСОБА_3 присутня обтяжуюча обставина, - рецидив злочину, що згідно ст. 35 КК України судом враховано при призначенні виду та міри покарання.

Окрім того, слід зазначити, що застосування положень ст. 69 1 КК України в даному випадку не можливе з огляду на диспозицію ст. 69 1 КК України.

Так, згідно ст. 69 1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Далі, згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Суд, врахувавши всі обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку щодо встановлення іспитового строку терміном 2 роки.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоч і раніше судимий, проте щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, матеріальної шкоди даним злочином не завдано, враховуючи позицію прокурора, який не наполягав призначенні міри покарання, обов`язково пов`язаного з позбавленням волі, висновок органу пробації, тому до нього необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі в максимальній межі санкції з іспитовим строком на 2 роки.

Крім того, суд вважає за необхідне на час іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробовуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім того, суд зазначає, що враховуючи положення ч. 2 ст. 76 КК України, покладення вищевказаних обов`язків на засудженого ОСОБА_3 будуть необхідними та достатніми для його виправлення з урахуванням ступеню тяжкості злочину, особи винного, та обставини, що пом`якшує покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню був застосований захід забезпечення кримінального провадження, який передбачено п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що передбачено ст. 179 КПК України.
Даний вид заходу забезпечення кримінального провадження був застосований під час досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду від 21 червня 2017 року в порядку, та на умовах, які передбачено ст.ст. 177 179, 194, 196 КПК України, проте, на даний час обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, відносно якого міра запобіжного заходу не обрана.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 1 ст. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;
Так, під час досудового слідства на підставі постанови слідчого від 20 червня 2017 року в якості речових доказів було визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження наступні речі:
- прозорий поліетиленовий пакет типу «слайдер», в якому міститься подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що після проведення експертизи матеріалів речовин і виробів повернутий в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України № 3720961.
На даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Кагарлицького Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, про що свідчить квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 20 червня 2017 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування, - 85, порядковий номер 58.
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- прозорий поліетиленовий пакет типу «слайдер», в якому міститься подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що після проведення експертизи матеріалів речовин і виробів повернутий в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України № 3720961, та який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідки про процесуальні витрати щодо залучення експерта в кримінальному провадженні № 0000305, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2017, витрати на проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № 11 2/4046 від 12.06.2017 року становить742 (сімсот сорок дві) грн.. 20 коп., які на підставі ч. 1 ст. 126 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 21 квітня 2015 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, 75, 76, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, у відношенні ОСОБА_3 не обрано.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
- прозорий поліетиленовий пакет типу «слайдер», в якому міститься подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що після проведення експертизи матеріалів речовин і виробів повернутий в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України № 3720961, та які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 21 квітня 2015 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - на користь держави кошти в сумі 742 (сімсот сорок дві) грн.. 20 коп. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1