Справа №198/787/17
Провадження №1-кп/0198/13/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.18

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000292 внесене в ЄРДР 04.12.2017 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, мешкає по АДРЕСА_1 , із освітою 8 класів, одружений, має одну неповнолітню дитину, не працює, засуджений:

1)11.10.2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, з іспитовим строком на один рік шість місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року близько 12:00 годин ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання раніше йому знайомого ОСОБА_5 , у котрий був запрошений останнім.

В цей же день о 14:00 годин, після сумісного з ОСОБА_5 вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 покидаючи зазначене житло побачив у коридорі будинку вагани металеві у кількості двох штук, що належали ОСОБА_5 , один вартістю 180 гривень, а інший 167,50 гривень.

У зазначений час ОСОБА_4 реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю дієвого нагляду з боку ОСОБА_5 за своїм майном, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав з будинку АДРЕСА_1 згадані вище вагани металеві у кількості двох штук, та з майном здобутим злочинним шляхом покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд - продав, заподіявши ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 347,50 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав у повному обсязі, вказуючи на те, що 13.11.2017 року, після сумісного вживання у будинку АДРЕСА_1 алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_5 , близько 14:00 годин таємно, з корисливих мотивів викрав із зазначеного житла вагани металеві у кількості двох штук, котрі в подальшому продав.

Вартість викраденого майна та інші обставини злочину обвинувачений ОСОБА_4 не спростовував.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно доведена, скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимий. Пом`якшуючими покарання обставинами для ОСОБА_4 суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючою вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення умисного злочину, через незначний час після ухвалення обвинувального вироку від 11.10.2017 року, під час іспитового строку знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, що посягає на власність, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з метою його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

З наведених вище обставин суд не знайшов підстав для застосування стосовно ОСОБА_4 правил ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.71 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2017 року, що складає два роки позбавлення волі, у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

Речові докази вагани металеві у кількості двох штук, залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Запобіжний захід не обраний.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту початку виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1