печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0005035 заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного в кримінальному провадженні № 0005035 ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0005035 від 04.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.367, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 27 п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст.15, п. 1 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 365 ч. 2 ст. 15 ст.118, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 396, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 162 КК України.

30.08.2017 у ході розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 , ч. 2 ст. 115,ч. 3 ст. 27,п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому сторона обвинувачення вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві, будучи службовою особою та представником влади, свідомо ігноруючи передбачені ст. ст. 27, 60, 64 Конституції України права людини на життя та на його захист з боку держави, всупереч вимогам ст. ст. 2, 3, 6-8, 29-32, 38, 42-46, 62, 64 Закону України «Про Національну поліцію України», ст. ст.2, 7, 8, 9, 11,40, 41, 214 КПК України, п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998 № 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку», будучи ознайомлений з положеннями, вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, маючи тривалий практичний досвід військової служби та служби в органах міліції, поліції, 04.12.2016 в період з 03 год. 00 хв. до 4 год.50 хв., перебуваючи в с. Княжичі Броварського району Київської області, зокрема і по АДРЕСА_1 спільно з начальником управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , начальником відділу управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , перевищуючи надану їм владу та виходячи за межі наданих їм прав і повноважень, діючи умисно, незаконно та безпідставно організували, а старший інспектор відділу управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 також забезпечили застосування та безпосередньо застосували вогнепальну зброю на ураження людей, що призвело до смерті п`ятьох співробітників Національної поліції України, пошкодження службових автомобілів, іншого майна поліції, та зайвих витрат із державного бюджету, чим спричинено тяжких наслідків інтересам держави, зокрема у вигляді матеріальної шкоди на загальну суму 3 298 386,71 гривень.

Так, відповідно до наказу ГУНП в м. Києві № 765 о/с від 20.09.2016 ОСОБА_6 , призначено на посаду начальника заступника начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві. ОСОБА_6 відповідно до наказу НПУ № 63 о/с від 07.11.2015 присвоєно спеціальне звання підполковник поліції.

Так, слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні за фактом вчинення 20.09.2016 на проспекті Перемоги, 15 у м. Києві невідомими особами з використанням зброї розбійного нападу на ОСОБА_12 та заволодіння належними їм грошовими коштами в сумі 2,4 млн. грн. та 20 тис. дол. США.

Головним управлінням Національної поліції в м. Києві, зокрема і підпорядкованим йому Шевченківським управлінням поліції, у жовтні - листопаді 2016 року одержані повідомлення щодо готування групи осіб до крадіжки з приватного будинку грошових коштів на суму понад 1 млн. дол. США та відшукання ними безпосередніх виконавців злочину та автотранспорту для забезпечення його здійснення. Після перевірки зазначеної інформації, нових відомостей про ймовірних власників будинку ( АДРЕСА_1 ) та коштів ГУ НП в м. Києві прийнято рішення про використання оперативних можливостей для негласного контролю за особами, які мають досвід у вчиненні крадіжок та транспортними засобами, що ними можуть використовуватись.

На підставі одержаних даних без складання всіх належних документів, в поза процесуальний спосіб заступником голови НП України начальником ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 у цей же період надано вказівку про здійснення контролю за будинком № 22 вул. Шептицького с. Княжичі та особами, які планують крадіжку у ньому.

Водночас здійснення негласного контролю за вказаними особами ГУ НП в м. Києві, зокрема і підпорядкованим йому Шевченківським управлінням поліції, у листопаді 2016 року прийнято рішення їх проводити в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення 20.09.2016 на проспекті Перемоги, 15 у м. Києві невідомими особами з використанням зброї розбійного нападу на ОСОБА_12 та заволодіння належними йому грошовими коштами в сумі 2,4 млн. грн. та 20 тис. дол. США., без обов`язкового внесення одержаних відомостей про готування до вчинення тяжкого злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань одержаних відомостей.

При цьому начальником Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 спільно з начальником УКР ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , шляхом шантажу ОСОБА_15 у нього одержано згоду на розміщення співробітників поліції у будинку АДРЕСА_2 , що знаходиться неподалік місця ймовірної крадіжки, обґрунтовуючи такі свої дії необхідністю затримання організованої групи під час розбійного нападу.

Також з цією метою начальником Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , у листопаді 2016 року, без своєчасного складання всіх необхідних документів, в поза процесуальний спосіб, в порушення вимогст. 214 КПК України, без реєстрації відомостей про готування тяжкого злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, без участі слідчого та його доручення у цьому кримінальному провадженні, за погодженням із заступником голови НП України начальником ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 , у зазначеному будинку організовано засідку із залученням співробітників ВКП Шевченківського управління поліції, управлінь карного розшуку, оперативної служби, КОРД та ППОП № 1 ГУ НП у м. Києві. До складу зазначеної групи, серед інших був включенийначальник відділу управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , який керував на місці діями ввірених йому співробітників КОРД, а також старший інспектор 3 відділу з проведення спеціальних операцій управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 . При цьому 03.12.2016 ОСОБА_11 у ГУ НП у м. Києві видано належну йому табельну зброю автомат АКМС і 120 набоїв калібру 7,62, а також пістолет Форт 14 та 30 набоїв калібру 9 мм, а ОСОБА_10 належну йому табельну зброю автомат АКМС серійний номер НОМЕР_1 і 120 набоїв калібру 7,62, а також пістолет Форт 14 серійний номер НОМЕР_2 та 30 набоїв калібру 9 мм.

Водночас 02.12.2016 заступником голови НП України начальником ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 управлінню оперативної служби цього органу поліції доручено проведення візуального спостереження за місцем запланованої крадіжки в с. Княжичі та особами, які планують крадіжку у ньому. Після цього 03.12.2016 співробітники Управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві (далі УОС ГУНП в м. Києві) ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , на виконання завдання і вказівок начальника відділу УОС ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 та начальника УОС ГУ НП в м. Києві ОСОБА_19 , погодженого заступником Голови НП України начальником ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 на проведення негласної слідчої дії, без дозволу власника, проникли до недобудованого будинку АДРЕСА_3 та проводили спостереження за місцем будинком АДРЕСА_1 .

Крім цього, володіючи оперативною інформацією про місце збору осіб, які планують здійснення крадіжки в с. Княжичі, без складання необхідних документів, в позапроцесуальний спосіб, начальником УКР ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із заступником голови НП України начальником ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 на провулку Карельському, поблизу магазину «Сільпо» в м. Києві з 03.12.2016 організовано засідку із залученням співробітників Шевченківського управління поліції, управлінь карного розшуку, оперативної служби, Корпусу оперативно-раптової дії.

Близько о 3 год. 03.12.2016 група у складі співробітників Шевченківського управління поліції, управлінь карного розшуку, оперативної служби, ППОП № 1 та КОРД ГУ НП у м. Києві, серед яких був ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прибула за вказаною адресою в с. Княжичі та зайняла свої позиції.

Приблизно в 0.00 год. 04.12.2016 з метою проведення візуального спостереження співробітники управління оперативної служби, прибули за місцем проведення операції та приступили до виконання завдання.

При цьому начальником управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з керівництвом інших задіяних до операції підрозділів ГУ НП в м. Києві незаконно та безпідставно прийнято рішення на місці вчинення крадіжки злочинців не затримувати, вказане доведено до відома працівників карного розшуку та управління оперативної служби та ними виконано.

В період з 00 год. до 01 год. 04.12.2016 начальник управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 , начальник відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. ОСОБА_20 володіючи достатніми даними про проникнення до будинку АДРЕСА_1 , тобто про вчинення тяжкого злочину не вжили заходів до його припинення та затримання злочинців, а незаконно надали їм реальну можливість залишити місце злочину.

Надалі 04.12.2016 о 01 год. 52 хв. на головний пульт центрального спостереження управління поліції охорони надійшов сигнал про відсутність зв`язку з об`єктом по АДРЕСА_1 .

О 02 год.08 хв. до охоронюваного об`єкту на службовому автомобілі Део-Ланос, державний номер НОМЕР_3 , прибула група реагування № 2 у складі поліцейського-водія Броварського МВ УПО ОСОБА_21 та молодшого інспектора ОСОБА_22 , якими виявлено відкриті двері, зламане вікно, сліди на снігу та драбину на паркані. З метою блокування об`єкту групою реагування № 2 викликано на допомогу групу реагування № 3 у складі водія ОСОБА_23 , молодших інспекторів ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а також відповідального-чергового ОСОБА_26 , які прибули на службовому автомобілі Шкода-Октавія, державний номер НОМЕР_4 .

Під час обстеження об`єкту та прилеглої території співробітниками Броварського МВ УПО в сусідньому недобудованому будинку затримано двох невідомих осіб (як пізніше з`ясовано оперуповноважених УОС ГУ НП в м. Києві ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), яких поміщено в службовий автомобіль Део-Ланос, державний номер НОМЕР_3 .

Про затримання зазначених співробітників начальником відділу УОС ГУ НП у м. Києві ОСОБА_18 в період часу з 04 год. до 04 год. 40 хв. 04.12.2016 повідомлено безпосереднього керівника ОСОБА_19 та одночасно начальника УКР ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 .

Після цього начальник управління карного розшуку ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 на підставі неповної та неперевіреної інформації про обставини події та осіб, які їх затримали, зателефонував заступнику начальника ВКП Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , який перебував із співробітниками КОРД та ППОП № 1 ГУ НП в м. Києві № 1 в будинку № 30 по вул. Тихій,та перевищуючи свої службові повноваження, всупереч вимогам статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998№ 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку» надав йому усну незаконну вказівку застосувати до осіб, які перебували у зазначених поліцейських автомобілях вогнепальну зброю на ураження, усвідомлюючи наслідки таких дій у вигляді спричинення їм тілесних ушкоджень абосмерті і у такий спосіб звільнити затриманих співробітників поліції.

На виконання зазначеної незаконної вказівки заступник начальника ВКП Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , який перебував із співробітниками КОРД та ППОП № 1 ГУ НП в м. Києві № 1 в будинку № 30 по вул. Тихій, перевищуючи свої службові повноваження, всупереч вимогам статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998 № 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку» надав своєму підлеглому начальнику сектора кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_27 , а також начальнику відділу управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , старшому інспектору цього відділу ОСОБА_11 , командиру взводу № 3 роти швидкого реагування полку особливого призначення № 1 ГУ НП в м. Києві ОСОБА_28 , усну незаконну вказівку застосувати до осіб, які перебували у зазначених поліцейських автомобілях вогнепальну зброю на ураження, усвідомлюючи наслідки таких дій у вигляді спричинення їм тілесних ушкоджень абосмерті і у такий спосіб звільнити затриманих співробітників поліції.

Діючи з метою звільнення оперуповноважених працівників поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , на підставі неповної інформації про обставини події та осіб, які їх затримали, на виконання незаконної вказівки керівництва про застосування до осіб, які перебували у зазначених поліцейських автомобілях вогнепальної зброї на ураження, ОСОБА_11 будучі працівником правоохоронного органу, спільно з іншими співробітниками управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві, під безпосереднім керівництвом начальника цього відділу ОСОБА_10 , на приватному автомобілі Фольксваген Транспортер, із увімкненими фарами в режимі ближнього світла, здійснили виїзд до будинку АДРЕСА_1 .

Водночас працівники взводу №3 полку особливого призначення ГУ НП в м. Києві №1 під керівництвомкомандира ОСОБА_28 , начальника сектора кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_27 та заступника начальника відділу кримінальної поліції зазначеного управління поліції ОСОБА_6 зі сторони лісупішки направились до будинку АДРЕСА_1 .

04.12.2016 в період з 04 год. 20 хв. до 04 год. 40 хв. на ділянці АДРЕСА_3 , приблизно за 10 метрів до будинку АДРЕСА_1 під`їхав автомобіль Фольксваген Транспортер, в якому на передньому сидінні знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та зупинився, відразу після цього з автомобіля вийшов ОСОБА_29 , за ним ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Водночас працівники взводу № 3 полку особливого призначення ГУ НП в м. Києві № 1 під керівництвом командира ОСОБА_28 , начальника сектора кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_27 , заступника начальника відділу кримінальної поліції зазначеного управління поліції ОСОБА_6 з протилежної сторони наблизились по цій же вулиці на відстань 20-30 метрів до будинку АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_6 ,застосував власну зброю (пістолет) пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими снарядами ПМР № НОМЕР_5 калібром 9 мм Р.А., за допомогою якого здійснив 4 постріли у напрямку розташування автомобілів поліції охорони на ураження, усвідомлюючи наслідки таких дій у вигляді спричинення їм тілесних ушкоджень абосмерті. В цей час ОСОБА_28 також застосовано табельну вогнепальну зброю шляхом здійснення не менше 3 пострілів з автомату АКМС.

В цей же час на території, прилеглій до будинку за вказаною адресою співробітниками управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на виконання незаконної вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , незаконно та безпідставно застосовано вогнепальну зброю стосовно людей на ураження, усвідомлюючи наслідки таких дій у вигляді спричинення їм смерті.

Так, ОСОБА_10 , маючи тривалий практичний досвід військової служби та служби в органах міліції, поліції, за відсутності будь-яких даних про вчинення злочину водієм або пасажирами автомобіля і стану крайньої необхідності або необхідності відбиття нападу, діючи з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншим людям водію та пасажирам автомобіля ДеоЛанос, у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, маючи можливість, використовуючи автоматичну вогнепальну зброю, пошкодити автомобіль і, таким, чином унеможливити його подальший рух, перебуваючи на відстані не більше 1 метра від автомобіля зліва біля передніх водійських дверей, розуміючи, що вказані автомобілі належать органам поліції, а розміщені у них особи є поліцейськими за такими явними ознаками як наявність спеціального форменого одягу, на автомобілях - відповідне екіпіювання та ідентифікування органів поліції, без попередження про застосування зброї, з положення стоячи, присівши та лежачи на спині, здійснив з табельної зброї автомату АКМС не менше двадцяти прицільних пострілів через скло вікна передніх лівих (водійських) дверей та через ці двері автомобіля марки Деу-Ланос, державний номер НОМЕР_3 у водія та пасажирів, свідомо припускаючи їх смерть, розуміючи, що поряд з ними в обмеженому просторі салону перебувають водій та троє пасажирів, автомобіль не здійснює рух, а водій та пасажири своїми діями не чинять загрозу життю чи здоров`ю людей та/або поліцейських. При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 автоматичну вогнепальну зброю до осіб, які перебували в автомобілі, застосовано з незначної відстані, а також за наявності освітлення місця події фарами автомобіля Фольксваген Транспортер.

Водночас ОСОБА_11 діючи у співучасті з ОСОБА_10 , здійснював шляхом використання вогнепальної зброї на місці події, активне сприяння у вчиненні тяжкого злочину, відволікаючи таким чином увагу та прикриваючи дії ОСОБА_10 , який за відсутності будь-яких даних про вчинення злочину водієм або пасажиром поліцейського автомобіля Шкода-Октавія і стану крайньої необхідності або необхідності відбиття нападу, діючи з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншим людям водію та пасажиру зазначеного автомобіля, у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, будучи представником влади, перевищуючи свої службові повноваження, всупереч вимогам статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», », п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998№ 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку» маючи можливість, використовуючи автоматичну вогнепальну зброю, пошкодити автомобіль і, таким, чином унеможливити його подальший рух, перебуваючи на відстані не більше ніж 2-3 метрів від капота цього автомобіля, усвідомлюючи про належність вказаних автомобілів органам поліції, а те що розміщені у них особи є поліцейськими за такими явними ознаками як наявність спеціального форменого одягу, з відповідним екіпіюванням та ідентифікуванням органів поліції на автомобілях та форменому одязі, без попередження про застосування зброї, з положення стоячи, присівши та лежачи на спині, здійснив з табельної зброї - автомату АКМС не менше двох прицільних пострілів у співробітників Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_23 , та ОСОБА_25 , які знаходились за цим автомобілем, свідомо припускаючи їх смерть, розуміючи, що вони перебувають в обмеженому просторі, а автомобіль не здійснює рух, а ОСОБА_23 , та ОСОБА_25 своїми діями не чинили загрозу життю чи здоров`ю людей та/або поліцейських. При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_10 автоматичну вогнепальну зброю до осіб, які перебували за автомобілем, застосовано з незначної відстані, а також за наявності освітлення місця події фарами автомобіля.

Однак злочин спричинення смерті ОСОБА_23 , та ОСОБА_25 у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскількикулі, випущені з його автомату, потрапили в елементи поліцейського автомобіля Шкода-Октавія і не завдали шкоди вказаним особам.

Таким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виконали усі дії, які вважали за необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі.

Унаслідок вказаної події від кульових поранень загинули два співробітника Управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , два співробітника Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_22 та ОСОБА_24 та співробітник управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 .

Крім цього незаконним та безпідставним застосуванням ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зброї пошкоджено автомобілі Деу-Ланос, державний номер НОМЕР_3 та Шкода-Октавія, державний номер НОМЕР_4 , бронежилети спіробітників Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які перебувають у власності Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області.

Відповідно до висновку експерта №421 від 10.02.2017 смерть ОСОБА_17 настала від сліпого кульового вогнепального поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені та серця та розвитком крововтрати. Відповідно до висновку експерта № 422 від 10.02.2017 смерть ОСОБА_16 настала від вогнепального наскрізного кульового пораненням голови з переломом кісток черепа та розмізкуванням речовини головного мозку. Згідно висновку експерта № 36/424 від 21.02.2017 смерть ОСОБА_24 наступила від проникаючого вогнепального сліпого кульового поранення грудної клітки із ушкодженням легень, аорти, що призвело до розвитку шоку та крововтрати. З висновку експерта №432 від 10.02.2017 вбачається, що смерть ОСОБА_22 настала від сліпих кульових вогнепальних поранень грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрат.

Внаслідок перевищення ОСОБА_9 а також ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наданої їм влади з держаного бюджету проведено зайві виплати родичам загиблих при виконанні своїх службових обов`язків співробітників Управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області ОСОБА_22 та ОСОБА_24 в загальній сумі 3 200 000 грн., що є тяжкими наслідками інтересам держави у вигляді матеріальної шкоди та настання яких перебуває у прямому причинному зв`язку із протиправним застосуванням зброї.

Відповідно до висновків експерта від 15.05.2017 № 7825/7826/17-54 та від 08.06.2017 № 992/17-54 розмір матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням автомобілів Деу-Ланос, державний номер НОМЕР_3 та Шкода - Октавія, державний номер НОМЕР_4 , які перебувають у власності Броварського відділу поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області складає 72 236,71 грн.

Відповідно до висновку експерта від 29.06.2017 № 6540/17-53/11866-11870/17-53/118771/17-45розмір матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням бронежилетів, форменого одягу та екіпіровки працівників поліції складає 26 150 грн.

Таким чином загальний розмір спричинених тяжких наслідків інтересам держави у вигляді матеріальної шкоди складає 3 298 386,71 гривень.

Водночас по пров. Карельському в м. Києві поблизу магазину «Сільпо» у період часу з 04 до 05 год. 04.12.2016 співробітниками Шевченківського управління поліції, управлінь карного розшуку, Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві здійснено фізичне затримання чотирьох осіб, які могли бути причетні до вчинення крадіжки у с. Княжичі.

Таким чином, орган досудового розслідування вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115,ч. 3 ст. 27,п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115 КК України.

За вказаних обставин, в своєму клопотанні сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою та з урахуванням вказаних тяжких наслідків не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

В судовому засіданні прокурор, яким погоджено клопотання, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Крім цього наголосив, що обґрунтованість підозр в повній мірі підтверджується доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме:протоколі за результатами проведених 03-04.12.2016 оперативно-технічних заходів (запису телефонних розмов) стосовно ОСОБА_9 ;аудіозаписом телефонних розмов за участю ОСОБА_9 ;відеозаписі подій, що мали місце 04.12.2016 в с. Княжичі, вилучений з реєстратора, наданого добровільно свідком;висновку експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів;свідченнях свідка ОСОБА_25 ;свідченнях свідка ОСОБА_18 ;свідченнях свідка ОСОБА_19 ;свідченнях свідка ОСОБА_27 ;свідченнях свідка ОСОБА_30 ;свідченнях свідка ОСОБА_23 ;свідченнях свідка ОСОБА_28 ;свідченнях свідка ОСОБА_31 ;протоколі огляду місця події 04.12.2016;протокол огляду місця події від 05.12.2016;протоколах слідчих експериментів;висновках судово-медичних експертиз;висновках судово-балістичних експертиз; висновках судових автотоварознавчих експертиз; висновку судової товарознавчої експертизи;висновку експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів;документах, підтверджуючих виплату одноразової грошової допомоги, положенні п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998 № 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку».

З приводу наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України зазначив, що необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Зокрема підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий та особливо тяжкі злочини проти особи, зокрема умисне вбивство 4 людей, маючи великий досвід оперативної роботи у органах міліції та поліції, велике коло друзів, товаришів, знайомих, колишніх підлеглих серед діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів, а також володіючи компрометуючими відомостями на осіб із злочинного середовища, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, зокрема шляхом організації підробки документів, знищення документів, речових доказів, незаконного тиску на слідчого прокурора з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. ОСОБА_6 володіючи методами та прийомами оперативно-розшукової діяльності, колом наближених до нього осіб, наявними матеріальними ресурсами може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки його статус та соціальні зв`язки дають йому змогу переховуватися від слідства, що унеможливить проведення з ним слідчих дій.

Вважає, що наявність вказаних ризиків підтверджується:санкціями ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5 , ч. 2 ст. 115,ч. 3 ст. 27,п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115 КК України, які передбачають позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі;відсутністю згідно положень КК України можливості звільнення з випробуванням при призначенні покарання за такі злочини, а також застосування ст. 69 КК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні доводи клопотання не визнали та просили в його задоволенні відмовити. Зазначили про необґрунтованість підозри, вказали, що жодного умислу у ОСОБА_6 на умисне протиправне позбавлення життя іншої особи не було. При цьому жодних даних, які б були долучені до матеріалів клопотання та, які б підтверджували обґрунтованість підозри, немає.

По суті ризиків, зазначили, вказали на відсутність будь яких ризиків, визначених ст. 177 КПК України для застосування виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки останній має сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Жодних даних про те, що він буде намагатися переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, в тому числі й зважаючи на процесуальну поведінку ОСОБА_6 після отримання клопотання про застосування запобіжного заходу відносно нього.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, матеріали, які додатково надані як стороною захисту так і стороною обвинувачення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З положень вказаної статті в сукупності з принципом кримінального провадження, закріпленому в в ст.. 22 КПК України змагальності сторін, випливає, що обов`язок доведення всіх обставин, визначених ч.1 ст. 194 КПК України лежить виключно на прокурору.

Тобто саме на прокурора в кримінальному провадженні покладено обов`язок доведення обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови») вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

З урахуванням вказаного, слідчим суддею оцінено кожен, наданий сторонами, доказ на предмет наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, інкримінованого з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім цього, оцінюючи всі надані сторонами докази, слідчий суддя в даному випадку враховує імперативну позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ходорковський проти Росії», згідно з якою суддя повинен засновувати своє рішення тільки на доказах в юридичному сенсі.

Так, стороною обвинувачення як суть підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115,ч. 3 ст. 27,п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115 КК України вказується , що він будучи працівником правоохоронного органу, вчинив умисні дії, які виразились у перевищенні службових повноважень, тобто в діях, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалось застосуванням зброї та якими інтересам держави заподіяно тяжких наслідків (ч.3 ст. 365 КК України), також, ОСОБА_6 будучи працівником правоохоронного, вчинив умисні дії, які виразились у організації здійснення закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншим людям ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_25 тобто двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб (ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 15, п. 1, п.5 ч.2 ст. 115 КК України), а також ОСОБА_6 будучи працівником правоохоронного, вчинив умисні дії, які виразились у організації протиправного заподіяння смерті смерті іншим людям ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , тобто в організації умисного вбивства, способом небезпечним для життя багатьох осіб (ч.3 ст. 27, п.1, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України), за обставин викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Диспозиція ст. 115 КК України визначає, що під кваліфікацію діяння за вказаною статтею КК України підпадає умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України діянням посяганням на життя іншої особи, наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого, причиновим зв`язком між вказаним діянням та наслідками, факультативними ознаками.

Причиновий зв`язок між вказаними вище діянням і наслідками має бути необхідним - смерть потерпілого є закономірним результатом умисного діяння винної особи, а не третіх осіб або будь яких інших зовнішніх факторів.

Якщо ж причиновий зв`язок наявний, а вина особи відсутні має місце казус (випадок).

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі прямого умислу.

Аналогічно замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з причин, що не залежали від його волі.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що в даному випадку визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб має місце тоді, коли винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує спосіб вбивства, небезпечний для життя не тільки однієї людини, але й інших людей.

Тобто суб`єктивна сторона умисного вбивства вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб також характеризується виною у формі умислу.

Окрім цього, диспозиція ст. 365 КК України визначає, що під кваліфікацію діяння за вказаною статтею КК України підпадає умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується умисною формою вини. Ставлення ж суб`єкта до наслідків може бути як умисним, так і необережним працівник правоохоронного органу за будь-якої форми перевищення влади чи службових повноважень усвідомлює, що дїї, які він вчинює, виходять за межі наданих йому законом владних чи інших службових повноважень, і бажає їх вчинити.

Так, як вже зазначалось вище в мотивувальній частині ухвали, стороною обвинувачення як докази обґрунтованості підозри слідчому судді надані наступні: протоколі за результатами проведених 03-04.12.2016 оперативно-технічних заходів (запису телефонних розмов) стосовно ОСОБА_9 ; аудіозаписі телефонних розмов за участю ОСОБА_9 ; відеозаписі подій, що мали місце 04.12.2016 в с. Княжичі, вилучений з реєстратора, наданого добровільно свідком; висновку експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; показаннях свідків ОСОБА_25 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_30 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_31 ; протоколі огляду місця події 04.12.2016; протоколі огляду місця події від 05.12.2016; протоколах слідчих експериментів; висновках судово-медичних експертиз; висновках судово-балістичних експертиз; висновках судових автотоварознавчих експертиз; висновок судової товарознавчої експертизи; висновком експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів; документах, підтверджуючі виплату одноразової грошової допомоги положеннях п. п. 1, 2, 2.1, 2.2, 2.3 наказу МВС України від 24.04.1998 № 230 ДСК та п. п.1.1 - 5 затвердженої ним Настанови «Про заходи органів, підрозділів внутрішніх справ, частин внутрішніх військ МВС України щодо розшуку і затримання озброєних та інших злочинців, які становлять підвищену небезпеку».

Оцінюючи як доказ на предмет належності та допустимості протокол за результатами проведених 03-04.12.2016 оперативно-технічних заходів (запису телефонних розмов) стосовно ОСОБА_9 та аудіозапис телефонних розмов за участю ОСОБА_9 ; слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, вказаний протокол та аудіозапис телефонних розмов за участю ОСОБА_9 отримано на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2016 у справі № 01-7752 цт, якою надано дозвіл на здійснення відносно ОСОБА_9 оперативно розшукових заходів, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж номерів оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_6 (без реєстрації власника, перебувають у постійному користуванні ОСОБА_9 ).

Відповідно до ст. 263 КПК України, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу) є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікацій для передавання інформації, на підставі ухвали слідчого судді, якщо під час його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, кримінальне провадження№ 0005035 зареєстроване 04.12.2016, тобто після отримання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2016 у справі № 01-7752 цт, якою надано дозвіл на здійснення відносно ОСОБА_9 оперативно розшукових заходів, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж номерів оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_6 (без реєстрації власника, перебувають у постійному користуванні ОСОБА_9 ).

Відтак вказаний протокол та аудіозапис складено та отримано в рамках якогось іншого кримінального провадження.

Стаття 257 КПК України визначає, що якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

В даному випадку така ухвала слідчого судді відсутня. Прокурор судовому засіданні не зміг пояснити джерела отримання даного протоколу в рамках вказаного кримінального провадження. Сторона обвинувачення з відповідним клопотанням в рамках ст. 257 КПК України до слідчого судді не зверталась, а відтак вказані докази сторони обвинувачення такі як протоколі за результатами проведених 03-04.12.2016 оперативно-технічних заходів (запису телефонних розмов) стосовно ОСОБА_9 ; аудіозаписі телефонних розмов за участю ОСОБА_9 , слідчим суддею не можуть бути визнані допустимими, а тому слідчий суддя відкидає їх як такі.

Наряду з викладеним зміст означених даних не вказує спрямованість умислу ОСОБА_6 на умисне вбивство будь кого, в тому числі й за обставин, викладених в підозрі.

Про суті показань свідків ОСОБА_25 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_30 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_31 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В даному випадку, слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу вважає можливим оцінити вказані протоколи з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Так, означені протоколи складені в порядку, передбаченому цим кодексом, сторонами їх належність чи допустимість не оспорювалась, а відтак слідчим суддею вказані ознаки також не ставляться під сумнів.

Однак, дані, які містяться у вказаних протоколах виключно описують подію, що мала місце 04.12.2016, однак не містять даних про надання вказівок, розпоряджень, схилянь тощо ОСОБА_6 до умисного вбивства інших осіб чи то про наявність спрямованого умислу ОСОБА_6 на вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень.

Аналізуючи дані зазначених протоколів допитів, в контексті змісту клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що означені докази не можуть слугувати підставою для визнання їх належними в даному кримінальному проваджені, оскільки протоколи допиту як окремо так і у взаємозв`язку з іншими, наданими стороною обвинувачення доказами необхідності застосування запобіжного заходу, не містять даних, які б входили в обсягу підозри, викладеної в клопотанні.

Аналогічно, дані які містяться в протоколах огляду місця події від 05.12.2016; протоколах слідчих експериментів; висновках судово-медичних експертиз; висновках судово-балістичних експертиз; висновках судових автотоварознавчих експертиз; висновку судової товарознавчої експертизи, незважаючи на те, що вони отримані у спосіб, визначений КПК України містять виключно дані, які вказують на подію, яка мала місце 04.12.2016, причини смерті потерпілих, вартість пошкодженого майна та не містять жодних даних, які б вказували про надання вказівок, розпоряджень, схилянь тощо ОСОБА_6 до умисного вбивства інших осіб ,в тому числі осіб, які перебували у вказаних в клопотанні поліцейських автомобілях, чи то про наявність спрямованого умислу ОСОБА_6 на вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, зважаючи й на те, що дійсно слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0011746 від 20.09.2016 за фактом вчинення 20.09.2016 на проспекті Перемоги, 15 у м. Києві невідомими особами з використанням зброї розбійного нападу на ОСОБА_12 та заволодіння належними їм грошовими коштами в сумі 2,4 млн. грн. та 20 тис. дол. США. При цьому План проведення спільних слідчо розшукових заходів в даному кримінальному провадженні в тому числі й щодо залучення до спільних слідчо розшукових заходів спецпідрозділу «Корд» та організації засідки за адресою : АДРЕСА_2 (п/Б0, затверджено іншою особою, а не ОСОБА_6 (т.1 а.с. 65-66).

Також дані, які містяться в дослідженому в судовому засіданні відеозаписі події, яка мала місце 04.12.2016 не містять жодних даних, які б вказували на вчинення підозрюваним інкримінованих йому діянь, оскільки місять виключно відео події а участю співробітників спецпідрозділу «Корд», управління Корпусу оперативно-раптової дії ГУ НП в м. Києві, поліції охорони Управління поліції охорони в Київській області та потерпілих.

При цьому, досліджені в судовому засіданні на предмет належності та допустимості докази, які перелічені в мотивувальній частині ухвали вище, також не місять жодних даних, які б вказували про надання вказівок, розпоряджень, схилянь тощо ОСОБА_9 до умисного вбивства будь - яких осіб,в тому числі осіб, які перебували у вказаних в клопотанні поліцейських автомобілях та виконання таких ОСОБА_6 .

Крім цього в самому змісті письмового повідомлення про підозру стороною обвинувачення жодним чином не розкрито та не конкретизовано, які дії вчинив ОСОБА_6 , які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що в свою чергу є порушенням не тільки національного законодавства, але й положень ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, що знайшло своє відображення в правовій позиції, висловленій в рішенні ЄСІІЛ: Абрамян проти Росії, відповідно до якої Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає, що у тексті підпункту а п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії, № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту а п. З ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі Матточіа проти Італії, № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, № 42780/98, п. 34).

Між тим, враховуючи те, що для проведення повного дослідження обґрунтованості підозри об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 365 КК України чи її зміни на статтю кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них необхідно провести ряд процесуальних та слідчих дій, клопотання про проведення яких сторони не заявляли, слідчий суддя в даному випадку не вправі стверджувати про абсолютну необґрунтованість підозри.

Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу та підтримані прокурором в судовому засіданні щодо можливості ухилення підозрюваного як наслідок не надання правильної правової оцінки його діям, які можуть містити ознаки інших кримінальних правопорушень, є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

Доводи прокурора проте, що підозрюваний маючи великий досвід оперативної роботи у органах міліції та поліції, велике коло друзів, товаришів, знайомих, колишніх підлеглих серед діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів, а також володіючи компрометуючими відомостями на осіб із злочинного середовища, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, зокрема шляхом організації підробки документів, знищення документів, речових доказів, незаконного тиску на слідчого прокурора з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. ОСОБА_6 володіючи методами та прийомами оперативно-розшукової діяльності, наявними матеріальними ресурсами може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки його статус та соціальні зв`язки дають йому змогу переховуватися від слідства, що унеможливить проведення з ним слідчих дій є такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Також повною мірою як наслідок належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 спростовані доводи прокурора з приводу того, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку розгляду цього клопотанням вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0005035 заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Генеральної прокуратури України М. Наливайком про застосування до підозрюваного в кримінальному провадженні № 0005035 ОСОБА_6 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя враховує й практику ЄСПЛ, який наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nesta v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74).

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, враховуючи описаний вище висновок про необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій, метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло цілодобово., та вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрювану: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005035 свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- заборонити спілкування зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні № 0005035 за списком, наданим слідчим, прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29 Конституції України, ст. ст. 7, 177, 182,183, 193, 309 КПК України, ст. 5, 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, слідчий суддя , -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 5, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 27, п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянину України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_4 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005035 свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- заборонити спілкування зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні № 0005035 за списком, наданим слідчим, прокурором;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005035.

Визначити строк дії вказаної ухвали два місяці, до 07.11.2017 року включно, але в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 12.09.2017 о 17-55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1