АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1651/17 Справа № 192/552/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, про його умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія №21» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_7 , засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1, ч.4 ст.70 КК України, - до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 17 листопада 2014 року по 15 січня 2015 року та з 17 лютого 2015 року по 01 травня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд послався на те, що ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного судом покарання, працевлаштований, за весь час відбування покарання у виді позбавлення волі у виправних установах мав 2 (два) стягнення у вигляді попередження та догани, але 4 (чотири) заохочення. Проте сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період відбуття покарання, він не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як необґрунтовану і незаконну та застосувати відносно нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час утримання у Дніпропетровському слідчому ізоляторі допустив одне порушення, яке погашене у встановленому законом порядку. З початку відбування покарання в Солонянській виправній колонії №21 також мав одне стягнення, як погашене у встановленому законом порядку. Під час відбування покарання працевлаштований старшим днювальним до клубу установи, до праці відноситься сумлінно, має 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, приймав участь в програмах диференційного впливу «Творчість», «Підготовка до звільнення». Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу редакції стінної газети, бере активну участь у її випуску, очолює секцію «Художньо-прикладної творчості». Вказує, що за роки відбування покарання поховав батьків, має захворювання епілепсії, провину у вчиненому злочині повністю визнає та щиро розкаюється, заборгованості за виконавчими листами не має. Крім того, зазначає, що питання щодо його працевлаштування після звільнення вже вирішено.

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 на час звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення відбув 2/3 строку призначеного покарання, мав чотири заохочення та 2 стягнення, працевлаштований. Суду були відомі і дані щодо стану здоров`я ОСОБА_7 .

Згідно вимог ст. 81 КК України, крім врахування поведінки і ставлення до праці засудженого за весь період перебування у виправній установі, необхідно врахувати і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і його особу в цілому. Відповідно до ст. 12 КК України, засуджений скоїв тяжкий злочин, не одноразово був судимим, раніше вже умовно-достроково був звільнений від відбуття покарання, але знову вчинив злочин. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 схильний до антисоціальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбуття покарання, не довів свого виправлення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні вказаного подання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення, не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , якою йому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4