справа № 216/3521/17
ВИРОК
07 лютого 2018 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянину України, не працює, освіта неповна середня, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
учасники кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
04 червня 2017 приблизно об 19-00 год. ОСОБА_3 , разом зі своїми рідними братами - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , знаходилися на літньому майданчику кафе «Кабріолет», що розташовано по вул. Українській 294-А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де вживали пиво.
В цей же час, на літньому майданчику вказаного кафе, за сусіднім столиком, відпочивав потерпілий ОСОБА_8 разом зі своєю дружиною, ОСОБА_9 , малолітньою донькою ОСОБА_10 та знайомим ОСОБА_11 , які є раніше не знайомими для ОСОБА_3 та його рідних братів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .
Приблизно о 19-10 год. 04.06.2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, в процесі якого у ОСОБА_3 виникла гостра неприязнь до потерпілого ОСОБА_8 та намір заподіяти останньому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 направився до свого автомобіля марки ВАЗ 2106, який знаходився біля кафе «Кабріолет», що розташоване по вул. Українській 294-А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де в салоні автомобіля взяв належний йому, невстановлений слідством мисливський ніж, тим самим підшукав собі знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи в правій руці ніж, підійшов до ОСОБА_8 . Розуміючи злочинні наміри ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, та намагаючись уникнути подальшого розвитку конфлікту, вийшов за територію літнього майданчика зазначеного кафе.
ОСОБА_3 , діючи на досягнення свого злочинного наміру, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , направився за останнім, де діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілому руків`ям ножа, який він тримав у правій руці, не менше 3 ударів в область голови. Від отриманих ударів ОСОБА_8 не втримав рівновагу та впав, опершись руками на асфальтоване покриття.
04.06.2017 року приблизно о 19-15 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та не переслідуючи мету спричинити йому смерть, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, утримуючи невстановлений слідством мисливський ніж у правій руці, наніс потерпілому ОСОБА_8 , клинком ножа, один удар в ділянку тулубу потерпілого, а саме: в ділянку грудної клітини праворуч та один удар в ділянку лівого стегна. Після чого, ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та зник з місця скоєння ним злочину.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , направлених на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження: 3 різані рани в області голови і обличчя, сліпе колото-різане поранення лівого стегна, проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини, гемо пневмоторакс праворуч, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №1078 від 29.06.2017, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
26.12.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та заступником керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_12 у відповідності до вимог ст. 247 КПК України укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений засвідчив, що у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та зобов`язується повністю відшкодувати потерпілому завдану йому шкоду.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Згідно зі статтями 468 - 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, які також визначені угодою про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
На виконання вимог ч. 7 ст. 474 КПК України судом перевірено угоду на відповідність вимогам Закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає покарання, узгоджене сторонами.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 472 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просять затвердити подану в суд угоду про визнання винуватості, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін при укладенні угоди, зважаючи на надану потерпілим письмову згоду прокурору на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, так як її умови, форма та зміст не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, не посягають на інтереси суспільства, не порушують прав інших осіб, свобод та інтересів, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, встановленим законом, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі правопорушника.
Враховуючи вище викладене, а також те, що при затвердженні угоди враховано наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, завданої потерпілому. Обставини, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т. 2 а. с. 199, 200), за місцем проживання характеризується позитивно (Т.1 а. с. 20), раніше не судимий (Т. 2 а. с. 201), суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судові витрати, які підлягають до стягнення в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільні позови потерпілими до обвинуваченого пред`явлено не було.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 69, ч. 1 ст. 121 КК України, ст. ст. 373, 374, 468-475, 532 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
- чорну кофту, чорні спортивні штани, чорні кросівки, які зберігаються в камері схову Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;
- бавовняну футболку синього кольору, яка зберігається в камері схову Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- змиви речовини бурого кольору, яка за своїми специфічними ознаками схожа на кров, вилучені на марлевий тампон і поміщені в паперовий конверт залишити при матеріалах кримінального провадження.
До вступу вироку в законну силу залишити обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати починаючи з 05.06.2017 року.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, - за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 05.06.2017 року по 20.06.2017 року.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений :

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1