Справа № 453/1169/17
№ провадження 1-кп/453/17/18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
29 січня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
та представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, із середньою-спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючої кухарем у ФОП « ОСОБА_6 », раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, шляхом обману, поєднаного із використанням підроблених документів, заволоділа бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яку реалізовувало управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації (далі по тексту Управління). Так ОСОБА_4 знала про можливість отримання соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, для чого необхідно було подати документи, які підтверджують працевлаштування працездатних членів сім`ї та отримання ними доходу. У подальшому, ОСОБА_4 , яка усвідомлювала те, що вона працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та отримує заробітну плату більшого розміру і їй буде призначено соціальну допомогу у зменшеному розмірі, виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом обману та використання завідомо неправдивого офіційного документа про отримані доходи. Реалізовуючи свій злочинний умисел, в особистих інтересах, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання бюджетних коштів як соціальної допомоги ОСОБА_4 достовірно знаючи, що вона отримує заробітну плату більшого розміру, а, відтак, це вплине на розмір допомоги, на початку січня 2015 року отримала від ФОП ОСОБА_7 , завідомо неправдивий офіційний документ довідку про доходи, з внесеними неправдивими відомостями щодо розміру заробітної плати. У подальшому, отримавши довідку про доходи №7 від 15.01.2015 року про те, що вона у період з липня 2014 року по грудень 2014 року займала посаду продавця непродовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , та отримала дохід на загальну суму 7 308 грн., хоча фактично вона отримала на 342 грн. більше.

Після цього, 20.10.2015 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для введення в оману працівників Управління щодо отриманого доходу, подала в Управління, приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо неправдиву довідку № 7 від 15.01.2015 року, видану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , в якій був зменшений розмір заробітної плати на 342 грн.. Подана ОСОБА_4 завідомо неправдива довідка про доходи № 7 від 15.01.2015 року була прийнята працівниками Управління та на підставі якої ОСОБА_4 власноручно написала на бланках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.03.2007 року заяву про призначення їй державної соціальної допомоги та декларацію про доходи та майновий стан її сім`ї. У подальшому, на підставі поданих завідомо неправдивих документів, заяви про призначення державної соціальної допомоги, декларації про доходи та майновий стан, ОСОБА_4 нарахована державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї у період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року із збільшенням на суму 231 грн. 85 коп., яку вона отримувала впродовж 6-ти місяців на картковий рахунок «Ощадбанку» № НОМЕР_1 .

Крім цього, 20.01.2015 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, з корисливих мотивів, для штучного створення відповідності її особи, вимогам Закону № 1768-ІІІ у частині отримання нею доходу, подала в Управління соцзахисту населення Сколівської РДА Львівської області, приміщення якого розташоване за адресою: Львівська область, м. Сколе, вул. Д. Галицького, 10, завідомо неправдиву офіційну довідку про доходи № 7 від 15.01.2015 року про те, що вона у період з липня 2014 року по грудень 2014 року займала посаду продавця непродовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 та отримала дохід на загальну суму 7 308 грн., хоча фактично отримала на 342 грн. більше, тобто використала завідомо неправдивий офіційний документ.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та дала покази про те, що дійсно вчиняла злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. Про те, що підробляє офіційні документи їй було відомо. Також, усвідомлювала, що подає в Управління соцзахисту населення Сколівської РДА Львівської області підроблені документи. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинувачену, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки вона скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Її ж дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки вона використала завідомо підроблені офіційні документи.

Пом`якшуючою вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та наслідки, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судима, на «Д» обліку у наркологічному та психоневрологічному кабінетах Сколівської ЦРЛ не перебуває, а також те, що вона повністю визнала свою вину, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 , результати її оцінки не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, також окремих осіб, а, отже, існує ймовірність виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, а тому їй слід призначити покарання у виді сплати штрафу у дохід держави.

Одночасно суд, у відповідності до зробленої обвинуваченою ОСОБА_4 у судовому засіданні із занесенням до журналу судового засідання заяви від 29.01.2018 року про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році», вважає за необхідне та можливе звільнити останню від призначеного судом остаточного покарання, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 , котра не позбавлена батьківських прав, на день набрання чинності вказаним Законом має двох дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося вісімнадцять років. Перешкод до застосування до ОСОБА_4 амністії, передбачених положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.

Витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 879 грн. 60 коп. слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 у користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 190 КК України 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу;

- за ч. 4 ст. 358 КК України 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворимпризначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засуджену ОСОБА_4 від остаточно призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судових витрат за проведення почеркознавчої експертизи.

Речові докази: справу № 606364 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на прізвище ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1