Провадження № 1-кп/317/109/2017
Справа № 317/691/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000036 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28 грудня 2016 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_9 в ході особистої розмови з потерпілою ОСОБА_8 запропонував їй придбати два мішка вугілля за ціною 150,00 грн. за один мішок на загальну суму 300,00 грн., при цьому достовірно знаючи, що зазначеного вугілля у нього немає і він не передасть його потерпілій ОСОБА_8 . Потерпіла погодилась на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо купівлі двох мішків вугілля та передала йому зазначену суму коштів.
Далі ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи без розриву у часі та знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , попросив потерпілу передати йому її мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка людям, які мають привезти вугілля. Потерпіла ОСОБА_8 передала ОСОБА_9 свій мобільний телефон «Nokia X-2» вартістю 500,00 грн., після чого обвинувачений, користуючись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_8 , покинув територію її домоволодіння разом з її мобільним телефоном та грошима. Майном та грошима потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 800,00 грн.
Крім того, 09 січня 2017 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходився в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, де на вулиці зустрів потерпілу ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, ОСОБА_9 в ході особистої розмови з потерпілою ОСОБА_7 запропонував їй придбати п`ять мішків вугілля за ціною 120,00 грн. за один мішок, на загальну суму 600,00 грн., при цьому достовірно знаючи, що зазначеного вугілля у нього немає і він не передасть його потерпілій ОСОБА_7 . Потерпіла погодилась на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо купівлі п`яти мішків вугілля та разом з ним вони пішли до її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де вона передала обвинуваченому ОСОБА_9 зазначену суму коштів.
Далі ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, без розриву у часі та знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 , попросив потерпілу передати йому її мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка людям, які мають привезти вугілля. Потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_9 свій мобільний телефон «Nokia 1280» вартістю 250,00 грн., після чого обвинувачений, користуючись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_7 , покинув територію її домоволодіння разом з її мобільним телефоном та грошима. Майном та грошима потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на суму 850,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, незважаючи на періодичну зміну показань щодо деталей обвинувачення та наявності умислу на заволодіння телефонами потерпілих, та пояснив, що він проживає в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області разом з батьками. Наприкінці грудня 2016 року (точної дати він не пам`ятає), в денний час він йшов по смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області на електричку, коли зустрів потерпілу ОСОБА_8 біля її подвір`я та запропонував їй придбати у нього два мішки вугілля за 300,00 грн. (по 150,00 грн. за мішок), хоча фактично ніякого вугілля у нього не було. ОСОБА_8 погодилась та передала йому зазначену суму. Після цього він попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон, щоб зателефонувати, і вона передала йому телефон «Nokia» Х-1 або Х-2 (точно не пам`ятає) червоного кольору, а сама зайшла до будинку. Після цього він приблизно 20-30 хв. знаходився на вулиці біля подвір`я потерпілої ОСОБА_8 , однак та не вийшла до нього і він разом з телефоном потерпілої пішов звідти. Спочатку він планував повернути мобільний телефон потерпілій ОСОБА_8 . Він не може пояснити, чому його не повернув.
В ході допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 змінив показання в цій частині та зазначив, що він з самого початку не планував повертати мобільний телефон потерпілій ОСОБА_8 а планував його продати, оскільки йому були потрібні гроші для того, щоб віддати борги. Телефон ОСОБА_8 він згодом продав за 150,00 грн. невстановленій особі.
Крім того, на початку січня 2017 року (точної дати він не пам`ятає), в денний час він зустрів у смт. Кушугум потерпілу ОСОБА_7 , якій також запропонував придбати вугілля, на що вона погодилась. Потерпіла ОСОБА_7 передала йому 600,00 грн. за п`ять мішків вугілля (по ціні 120,00 грн. за мішок), хоча на той момент ніякого вугілля у нього не було. Після цього він попросив у потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон, щоб подзвонити, і потерпіла передала йому свій телефон «Nokia» чорного кольору, з яким він пішов з подвір`я потерпілої. Вказаний телефон він реалізував невстановленій особі за 60 або за 100,00 грн. (точно він не пам`ятає). Він з самого початку не мав наміру повертати потерпілій ОСОБА_7 її мобільний телефон, оскільки йому були потрібні гроші для виплати боргів.
Всі гроші, отримані ним від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та гроші, отримані ним від реалізації мобільних телефонів потерпілих, він витратив на власні потреби, в тому числі й на виплату боргів.
Окрім визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, вина ОСОБА_9 доведена сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів: показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , протоколами слідчих дій.
Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в будинку АДРЕСА_3 . 09 січня 2017 року в обідній час вона разом зі своєю подругою ОСОБА_10 йшла по вулиці в смт. Кушугум та зустріла незнайомого їй раніше ОСОБА_9 , який запропонував їй купити вугілля. Оскільки їй було потрібне вугілля, вона погодилась і разом з ним пішла до себе додому, де передала ОСОБА_9 950,00 грн. за п`ять мішків вугілля. Після цього ОСОБА_9 попросив її дати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати хлопцям, які мають привезти вугілля. Вона передала йому свій телефон «Nokia» і він вийшов з ним до коридору. Приблизно через дві хвилини вона вийшла слідом за ним з будинку до двору, але ОСОБА_9 вже не було.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що раніше вона проживала в АДРЕСА_2 . Перед новим 2017 роком, приблизно 28-29 грудня 2016 року вона знаходилась вдома, коли хтось постукав у двері. Вона відкрила двері та побачила незнайомого їй на той момент хлопця, якого вона впізнає в залі суду як обвинуваченого ОСОБА_9 . Він запропонував їй придбати вугілля за ціною 150,00 грн. за мішок. Оскільки їй було потрібне вугілля, а ціна запропонована обвинуваченим її влаштовувала, вона погодилась на пропозицію ОСОБА_9 та передала йому 300,00 грн. за два мішки вугілля. Гроші вона передавала трьома купюрами по 100,00 грн. Одразу після цього ОСОБА_9 попросив у неї мобільний телефон, щоб подзвонити хлопцям, які мають привезти вугілля. Вона дала йому свій телефон «Nokia», а ОСОБА_9 разом з телефоном вийшов до коридору. Вона одяглась та пішла за ним, але ані ОСОБА_9 , ані машини з вугіллям біля подвір`я не було. Після цього вона зрозуміла, що її ошукали та викликала поліцію. Станом на момент допиту в суді обвинувачений ОСОБА_9 не відшкодував їй збитків, завданих злочином.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області неподалік від потерпілої ОСОБА_7 , яка була подругою її матері та на даний час є її хорошою знайомою. В першій половині січня 2017 року (точної дати вона не пам`ятає) до обіду потерпіла ОСОБА_7 приходила до неї в гості. Через деякий час потерпіла пішла додому, а вона пішла разом з нею, щоб провести. Коли вони йшли по вулиці, то зустріли раніше незнайомого їй ОСОБА_9 , якого вона впізнає в залі суду. ОСОБА_9 запропонував їм купити вугілля. Оскільки у неї вдома газове опалення, вона відмовилась, а потерпіла ОСОБА_7 погодилась на пропозицію ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_9 сказав, що вугілля привезуть дуже скоро і що потрібні мішки, щоб його насипати. Тоді вона пішла додому за мішками, а ОСОБА_9 з ОСОБА_7 залишились біля магазину в смт. Кушугум. Після того, як вона взяла з дому мішки та повернулась до магазину, ОСОБА_7 там вже не було. В магазині їй сказали, що ОСОБА_7 забрав ОСОБА_9 та вони разом пішли в напрямку будинку потерпілої. Крім того сказали, що ОСОБА_9 аферист. Вона швидко пішла до ОСОБА_7 , але вже було пізно потерпіла ОСОБА_7 сказала, що передала ОСОБА_9 гроші в сумі 600,00 грн., з якими той зник. Потім вона повернулась до магазину і там їй сказали, що ОСОБА_9 було зафіксовано камерами спостереження, які є в магазині, після чого було викликано поліцію. В той же вечір приїхала поліція, співробітники якої допитали її та ОСОБА_7 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 лютого 2017 року та відеозаписом до нього встановлено, що ОСОБА_9 пояснив, як в зв`язку з потребою в грошових коштах він зайшов до подвір`я потерпілої ОСОБА_8 , де запропонував їй придбати вугілля, якого у нього фактично не було.
Після того, як ОСОБА_8 передала йому гроші за вугілля та дала йому свій мобільний телефон «Nokia X-2» для здійснення дзвінка, він покинув територію її домоволодіння та направився до міста Запоріжжя, де реалізував вказаний мобільний телефон.
Протоколом огляду від 28 лютого 2017 року встановлено, що на комп`ютерному DVD-R диску міститься інформація щодо слідчого експерименту від 28 лютого 2017 року.
Переглянутим відеозаписом вказаної процесуальної дії встановлено, що ОСОБА_9 показав, як 28 грудня 2016 року близько 11 год. 00 хв. він йшов по вул. Жеріхова в смт. Кушугум на електричку, підійшов до двору потерпілої та подзвонив у дзвінок. До нього вийшла раніше не знайома жінка, якій він запропонував придбати у нього два мішка вугілля за 300,00 грн. Фактично ніякого вугілля у нього не було. Жінка погодилась та передала йому зазначену суму. Крім того, він попросив у цієї жінки мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що вона погодилась і передала йому телефон Nokia X-2 фіолетового кольору та зайшла до свого будинку за мішками для вугілля. Він, впевнившись, що жінка зайшла в будинок, пішов від її домоволодіння, шляхом вимкнув мобільний телефон, викинув сім-карту та згодом поїхав до міста Запоріжжя, де реалізував телефон незнайомому чоловіку за 100,00 грн.
Суд, дослідивши докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними, а всі вони в своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що в діях обвинуваченого наявні склади інкримінованих йому злочинів. Суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману, та за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він повторно заволодів чужим майном шляхом обману.
При оцінці суми грошей потерпілої ОСОБА_7 , заволодіння якими інкримінується ОСОБА_9 , суд зважає на те, що показання потерпілої щодо передачі нею обвинуваченому суми коштів саме у 950,00 грн. суперечать іншим доказам в даному кримінальному провадженні показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , показанням свідка ОСОБА_10 та протоколам слідчих дій. Крім того, при оцінці цієї обставини суд зважає й на похилий вік потерпілої ОСОБА_7 , яка може погано пам`ятати певні обставини.
Незначні розбіжності в показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно певних обставин даного кримінального провадження (розмова з потерпілими під час скоєння злочину на подвір`ї, або в будинку; суми коштів, за які ним були збуті мобільні телефони потерпілих тощо), на думку суду не є визначальними для кваліфікації дій ОСОБА_9 та не можуть вплинути на неї. Вказані розбіжності, як було зазначено самим ОСОБА_9 , викликані тим, що з моменту скоєння ним злочину пройшов тривалий час та він достовірно не пам`ятає всіх деталей скоєного. Крім того, суд зважає на той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 , який спочатку давав пояснення щодо відсутності у нього умислу на заволодіння мобільними телефонами потерпілих, згодом змінив свої показання та зазначив, що на момент добровільного передання йому потерпілими їх мобільних телефонів він не мав наміру повернути їх. ОСОБА_9 також зазначив мотиви своїх злочинних дій в цій частині у нього були фінансові проблеми, пов`язані з наявністю боргів та з тим, що він грає в азартні ігри. За рахунок продажу мобільних телефонів потерпілих він планував погасити частину своїх боргів.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 190 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, а злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України середньої тяжкості.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , є вчинення ним злочину щодо особи похилого віку.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та його наслідків, розмір заподіяної шкоди, думку прокурора, зважаючи на наслідки злочинів, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкцій статті;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкцій статті.

У той же час, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_9 не несе небезпеки соціуму, має суспільні зв`язки позитивної спрямованості. Крім того, подальша правомірна поведінка після вчинення злочинів також свідчить, що виправлення ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_9 саме покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_9 суд за власною ініціативою не обирає.

Цивільний позов не заявлено. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1