Справа № 282/801/17
Провадження № 1-кп/282/101/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000370 від 18.11.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глезне та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 16.09.2011 року Богунським районним судом за ч.2 ст.186; ч.3 ст.185; ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 04.04.2012 року Богунським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 16.09.2011 року та призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 03.06.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17 листопада 2016 року близько 20 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, відчинив вхідні двері житлового будинку та проник в середину. Перебуваючи в будинку ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника будинку та інших осіб, таємно викрав з гаманця належного ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1400 грн.; фотоапарат марки Canon, золотого ланцюжка з підвіскою 585 проби загальною вагою 16,77 грам; фарфорову копілку з грошовими коштами в сумі 11 гривень, які лежали на полиці в коридору вказаного будинку та з холодильника продукти харчування, які для потерпілої не складають матеріальної цінності.

Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 9207 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 18.02.2017 року близько 18 годин 45 хвилин обвинувачений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де переконавшись, що на території подвір`я домогосподарства нікого не має, скориставшись тим, що дверцята легкового автомобіля марки VOLVO - 340, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не були зачинені на замок, проник до салону даного транспортного засобу, звідки таємно викрав флеш накопичувач об`ємом 8 Гб та ключі до замка запалення і замків дверцят автомобіля. Однак, злочинні дії ОСОБА_4 були помічені потерпілим ОСОБА_6 , який помітив, що дверцята автомобіля зачинилися, а біля автомобіля знаходився зловмисник.

Однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті сторонньою особою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, утримуючи викрадене при собі, відштовхнув потерпілого та зник з місця вчинення злочину з викраденим.

Даною крадіжкою потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1060,67 грн.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що 17.11.2016 року в с.Коваленки по вул.Шкільній, він йшов з роботи і побачив хлопців з якими випив спиртні напої і пішов по дорозі додому. Йдучи побачив, що у потерпілої ОСОБА_5 відкриті ворота і зайшов у двір. Подивившись навкруги, що нікого немає, побачив, що відкриті двері до будинку та зайшовши до нього, побачив жіночу сумку, взяв її і вийшов з подвір`я. Прийшовши до свого будинку, сів біля забору та почав дивитися, що всередині сумки. Знайшов там гроші в сумі 1400 грн., забрав їх та пішов назад до будинку потерпілої і поставив сумку на місце. Пішов до холодильника та взяв з нього плавлений сирок та одне яйце. Також побачив на поличці фотоапарат, золотий ланцюжок з підвіскою та копілку, які також забрав. Виходячи з будинку, побачив як заїхала машина тоді він заховався, а потім коли вона виїхала, пішов до себе додому. Наступного дня фотоапарат та ланцюжок з підвіскою продав чоловікові в с.Глезне за 600 грн., які витратив на власні потреби. Копілку розбив біля криниці свого домогосподарства. У ній знаходилося копійками 11 грн. Цивільний позов визнає повністю. Щодо крадіжки у ОСОБА_6 , дати та місяця не пам`ятає, це була зима 2017 року. Він йшов по с.Коваленки додому і думав зайти до ОСОБА_6 додому. Коли зайшов то побачив, що в автомобілі були відкриті двері і він сів туди. Там були ключі запалювання і флешка, які він узяв собі. Почувши як хтось виходить, він сховався за автомобіль, однак потерпілий посвітив на нього ліхтариком і він почав втікати, і втік додому. Будучи удома, до його матері зателефонувала дружина ОСОБА_6 та сказала щоб він віддав ключі і флешку. Однак мати не встигла занести дані речі, оскільки приїхала поліція і почала відбирати у неї покази, а потім у нього. Завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5 не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Також вказала, що заявлений нею цивільний позов підтримує в повному об`ємі та просила суд задоволити його повністю. Щодо обрання виду покарання обвинуваченому, не погодилася з реальним позбавленням волі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Крім того вказав, що викрадені ОСОБА_4 у нього речі йому повернуті, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, та потерпілих, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, взявши обвинуваченого під варту в залі суду. Цивільний позов просила задоволити.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винну обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в житло, а також кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України, тяжкість скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість за вчинення аналогічних злочинів, а тому призначає його в межах санкцій вказаних статтей у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 351,84 грн.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 20344,72 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування потерпіла посилається на ті обставини, що в результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 щодо неї їй завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму, яку не відшкодовано. Суму завданої шкоди ОСОБА_5 оцінено на загальну суму 20344,72 грн., однак підтверджуючих доказів щодо вартості одного грама золота за курсом НБУ в сумі 1036,00 грн. суду надано не було, а додано бірки до викраденого ланцюжка з підвіскою у формі хрестика на загальну суму 6236,00 грн. А тому враховуючи, що потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди, яка включає в себе викрадені з гаманця грошові кошти в сумі 1400 грн., фотоапарат марки Canon вартістю 1500 грн., фарфорова копилка вартістю 60 грн., яка містила в собі грошові кошти в сумі 11,00 грн., золотий ланцюжок з підвіскою, які згідно бірок до них становлять 4216,00 грн. за ланцюжок, та 2020,00 грн. за підвіску, суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 в період з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня залишати місце проживання будинок в АДРЕСА_1 ;

- з`являтися за кожною вимогою до Любарського районного суду Житомирської області чи апеляційного суду Житомирської області.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 .

Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 9207 (дев`ять тисяч двісті сім) грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 351,84 грн. витрат пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Речовими доказами по справі, після набрання вироком суду законної сили розпорядитися наступним чином:

- частини фарфорової копілки та монети Національної валюти України в сумі 3,90 грн., які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Любарського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити;

- дві бірки від золотого ланцюжка та підвіски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000370 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- флеш накопичувач та два автомобільні ключі від замка запалювання, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_6 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1