У Х В А Л А

28.09.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування в порядку ч.1 ст. 303 та ст. 304 ККУ , що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування в порядку ч.1 ст. 303 та ст. 304 ККУ , що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна.

Свою скаргу мотивує тим, що 12.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 07.09.2017 року слідчим СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 (далі- слідчий), проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_7 (далі - скаржник) з метою відшукання та вилучення зазаначених у клопотанні речових доказів, а також інших предметів, які мають доказове значення по даному кримінальному провадженню (№0000831).
За результатами проведеного обшуку в спальній кімнаті слідчим виявлено та вилучено (добровільно видано гр. ОСОБА_7 ):акти здачі- приймання накладних послуг на трьох аркушах, два договори оренди, один договір надання складських послуг , копія податкової накладної на одному аркуші, квитанція на одному аркуші , системний блок марки «Куллер-майстер» чорного кольору, принтер марки» «Canon» чорного кольору, печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 .
З ухвали суду про надання дозволу на обшук слідує, що під час виконання ухвали, слідчим вилучено майно в порядку ч. 7 ст. 236 КПК України, за наслідками чого майно набуло статусу тимчасово вилученого майна.
Згідно відомостей протоколу обшуку такий завершено о 08:15 годині 12.09.2017 року, відповідно з урахуванням ч. 2 ст. 115 КПК України завершення процесуального строку для подання слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна спливає о 9-й годині 14.09.2017 року.

Станом на 21.09.2017р. в заявнику не повернуто тимчасово вилучене майно 12.09.2017 року.
Окрім того , скаржник посилається на те, що у резолютивній частині ухвали про надання обшуку від 07.09.2017 року, не зазначено конкретного переліку речей та документів, щодо яких надано дозвіл судом на їх відшукання, що стосуються кримінального провадження, а судове рішення містить загальні положення (з метою відшукання та вилучення зазначених у клопотанні речових доказів , а також інших предметів, які мають доказове значення по даному кримінальному провадженню).

Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2017 року не було надано дозволу на відшукання конкретного переліку речей і документів у відповідності до ст.ст.234-236 КПК України, вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна. Та по спливу строку встановленого ч.5 ст. 171 КПК України здійснити негайне повернення тимчасово вилученого майна особі, в якої його було вилучено.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, та просив її задоволити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з"явились.

Перевіривши надані матеріали скарги, заслухавши думку адвоката, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2017 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 07.09.2017 року слідчим СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_7 з метою відшукання та вилучення зазаначених у клопотанні речових доказів, а також інших предметів, які мають доказове значення по даному кримінальному провадженню (№0000831).
За результатами проведеного обшуку в спальній кімнаті слідчим виявлено та вилучено (добровільно видано гр. ОСОБА_7 ):акти здачі- приймання накладних послуг на трьох аркушах, два договори оренди, один договір надання складських послуг , копія податкової накладної на одному аркуші, квитанція на одному аркуші , системний блок марки «Куллер-майстер» чорного кольору, принтер марки» «Canon» чорного кольору, печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 .
Станом на 21.09.2017р. в заявнику не повернуто тимчасово вилучене майно 12.09.2017 року , хоча арешт на нього накладено не було.
Згідно ч. 1, 2ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.

Порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи врегульовано статтею 236 КПК України.

Частиною 5ст. 236 КПК Українивизначено, що обшук, на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вказує, що при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У резолютивній частині ухвали про надання обшуку від 27.09.2017 року, не зазначено конкретного переліку речей та документів, щодо яких надано дозвіл судом на їх відшукання.

Враховуючи те, що в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2017 року не було надано дозволу на відшукання конкретного переліку речей і документів у відповідності до ст.ст.234-236 КПК України, вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються якфактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваногоабо осіб, у володінні яких перебуває зазначене майноі лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Згідно з ч.2 ст167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним ; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбаченихч.5 ст.171 та ч.6 ст.173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченоїстаттею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В даному випадку, зазначене в ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не було подано до суду.

Аналізуючи правовий зміст ч.7 ст.236, ч.1 ст.98 КПК України, та ч.2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст.98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил частини 5ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч. 7 ст.236 КПК України.

Під час розгляду скарги встановлено, що клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна слідчим до суду не подавалось.

Тобто, відмова слідчого від повернення вказаного майна суперечить положенням ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню , а уповноважена особа (слідчий) СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області зобов`язана повернути вилучені документи та речі.

Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задоволити.

Зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 повернути ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) тимчасово вилучине майно, а саме:
1)акти здачі- приймання накладних послуг на трьох аркушах;
2)два договори оренди;
3)один договір надання складських послуг;
4)копію податкової накладної на одному аркуші;
5)квитанцію на одному аркуші;
6)системний блок марки «Куллер-майстер» чорного кольору;
7)принтер марки» «Canon» чорного кольору;
8)печатку фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1