Справа № 314/2879/17
Провадження № 1-в/314/893/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Сімферополь, АР Крим, освіта середня, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1)26.04.2001 року Енергодарським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 09.01.2003 року по відбуттю строку покарання.

2)04.11.2003 року Енергодарським міськрайонним судом Запорізької області за ст. ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 29.04.2006 року по відбуттю строку покарання.

3)18.09.2007 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.02.2011 року по відбуттю строку покарання.

4)11.11.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 10.09.2014 року по відбуттю строку покарання.

5)09.04.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

6)21.05.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2015 року призначено остаточно покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 28.05.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.09.2015 року на підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.02.2016 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.02.2015 року по 01.07.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку:18.02.2015 року, кінець строку: 05.12.2018 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 24.07.2015 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень, працевлаштований днювальним штабу установи, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст.118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 24.07.2015 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень, працевлаштований днювальним штабу установи, до праці ставиться сумлінно. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно та ініціативно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, виконує їх з відповідальністю. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». На профілактичному обліку установи не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015 року, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.09.2015 року та ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 3 місяці 21 день.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

14.08.2017