Справа № 343/1925/17
Провадження № 11-кп/779/517/2017
Категорія ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника

Долинського ВЦ №118 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою далі (АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 , на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2017 року про задоволення спільного клопотання (далі Клопотання) начальника Долинського виправного центру №118 ОСОБА_11 та голови спостережної комісії ОСОБА_12 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково звільнено від подальшого відбуття покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області на невідбутий термін сім місяців і одинадцять днів.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 2/3 частини покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому суд прийшов до висновку, що Клопотання слід задовольнити та звільнити умовно-достроково цього засудженого від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі.

В апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що суд при винесенні рішення допустив порушення вимог ст.ст.409, 411 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), яке полягає в невідповідності, висновків суду викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, оскільки суд не взяв до уваги фактичні дані, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема, не врахував те, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Долинський ВЦ №118» з 12.05.2016 року. За весь строк відбуття покарання засудженому оголошувалися тільки два заохочення, крім цього він не критично ставиться до скоєного ним злочину.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ..

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 ; пояснення засудженого та представника ОСОБА_13 , які заперечили проти доводів АС, просять ухвалу Долинського районного суду від 01 листопада 2017 року залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви АС прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи в повній мірі дотримався.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 раніше судимий: 19.05.2015 року Бродівським районним судом Львівської області за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. По даній справі засуджений 03.03.2016 року вироком Бродівського районного суду Львівської області за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК на 2 роки 1 місяць обмеження волі.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 12.05.2016 року; 2/3 частини відбутого терміну становить - 02.10.2017 року; кінець терміну - 12.06.2018 року.

Окрім цього, як правильно встановлено судом першої інстанції, що з 12.05.2016 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Державній установі «Долинський виправний центр (№ 118)», працевлаштований днювальним відділення СПС, де працює по даний час. За час відбування покарання порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошувалися два заохочення зокрема: 30.12.2016 року та 10.07.2017 року оголошено подяки правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Із виданої адміністрацією Державної установи «Долинський виправний центр (№ 118)» характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 10.10.2017 року вбачається, що останній характеризується позитивно, до праці відноситься добросовісно, ввічливий у відносинах з персоналом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 2/3 частини покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому судом обґрунтовано задовольнено спільне Клопотання та звільнено умовно-достроково засудженого від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі.

Покликання в АС прокурора про те, що засуджений ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, є необгрунтованим та спростовується вищенаведеними доказами, дослідженими в суді першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ґрунтується на законі і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, АС прокурора ОСОБА_10 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2017 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5