Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

№111/2010

16 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Романова О.В.,

суддів: Андрушкевича С.З., Ляшука В.В.

з участю прокурора: Воронухи Д.С.

законного представника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2009 року.

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,б. 10 кв.89 Житомирської області, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України ,раніше судимого:

- 21.05.2008 р. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.ст.186 ч.2КК України на 4 роки шість місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,76 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

засуджений за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.І КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання пять років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислено з 3 травня 2009 року.

Запобіжний захід залишено попереднім - утримання під вартою до набрання вироком чинності.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 Російської Федерації, росіянина, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 непрацюючого , ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, неодруженого, раніше судимого :

- 25.06.2008 року Коростенським міськрайсудом за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Житомирської області вирок змінено, застосовано ст.ст.75,76,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

засуджений за ст.185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.І КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно визначено три роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислено з 3 травня 2009 року.

Запобіжний захід залишено попереднім - утримання під вартою до набрання вироком чинності.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Як визнав суд, 2 травня 2009 року близько 2 год. в м. Коростені на вул. Базарна площа, 5 ОСОБА_3 і ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою , з метою таємного викрадення чужого майна, проникли через вікно до адміністративної будівлі Коростенського кооперативного ринку, де з кабінету директора ОСОБА_4 викрали належне йому особисто майно - 6 карток поповнення рахунку „Київстар на 180 грн., гроші в сумі 610 грн., футляр для окулярів вартістю 30 грн., окуляри вартістю 200 грн., колекційний ніж з чохлом вартістю 90 грн., металевий сейф, що належить ринку вартістю 490 грн., де знаходились належний ОСОБА_4 золотий ланцюжок вартістю 425 грн., печатка і штамп ринку вартістю 310 грн. З підсобної кімнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таємно викрали належні ОСОБА_4 пляшку колекційного коньяку „Магарач" і три сувенірних пляшки горілки загальною вартістю 380 грн., а всього викрали майна ОСОБА_4 на суму 1915 грн., та майна кооперативного ринку на суму 800 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просив помякшити призначене йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому обмеження волі.

На обгрунтування апеляції вказував, що він хворіє, часто перебував в лікарні, просив врахувати, що активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, все викрадене повернуто потерпілому. Також просив взяти до уваги ту обставину, що потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про те, щоб не призначати засудженим покарання - позбавлення волі. На думку апелянта, суд не врахував вищенаведених обставин, а також того, що злочин він вчинив у неповнолітньому віці.

В запереченні на апеляцію прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, вказував, що суд, керуючись законом, при постановленні вироку надав відповідну оцінку доказам, ґрунтовно, всебічно, повно та обєктивно розглянув всі обставини справи у їх сукупності. При призначенні покарання, на думку прокурора, суд обрав таке покарання, яке відповідає тяжкості злочину і особі засудженого, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_2, то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, даних про його особу, обставин, які помякшують та обтяжують покарання.

За обставини, які пом'якшують ОСОБА_2 покарання визнано те, що він вчинив злочин у неповнолітньому віці, визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся. Засуджений характеризується посередньо, раніше судимий, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під час випробування терміну за попереднім вироком.

Суд призначив ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, що колегія суддів вважає правильним. Визнані судом обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання засудженого, дані про його особу, на які послався суд, ґрунтуються на матеріалах справи.

Посилання засудженого в апеляції на те, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги та не врахував належним чином всі обставини, що характеризують його особу, колегією суддів до уваги не беруться, так як вказане не ґрунтується на матеріалах справи, безпосередньо від засудженого з цих питань, під час досудового та судового слідства, ніяких клопотань та заяв не надходило.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні поданої апеляції, так як суд першої інстанції достатньо врахував особу засудженого і обставини, які пом'якшують покарання та призначив йому покарання в межах, визначених кримінальним законом.

Підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_2 та пом'якшення призначеного йому покарання немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2009 року щодо нього - без зміни.

Судді: