1Справа № 335/1221/18 1-кс/335/943/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000353 від 05 грудня 2017 року у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Гута, Барашівського району Житомирської області, громадянина України із вищою освітою, одруженого, обіймаю чого посаду начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2017 року наказом в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_7 № 652 затверджено положення про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 Положення, Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Повноваження Інспекції поширюються на територію Запорізької області, за винятком території та об`єктів, віднесених до зони діяльності Державної Азовської морської екологічної інспекції.

Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами обласної державної адміністрації, обласної ради, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Запорізької області, за винятком території та об`єктів, віднесених до зони діяльності Державної Азовської морської екологічної інспекції

Згідно з п. 2 ч. 2 Положення, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема:

- щодо виконання вимог висновків державної екологічної експертизи; у пунктах пропуску через державний кордон і в зонах митного контролю на митній території України під час імпорту, експорту та транзиту товарів і транспортних засобів, у тому числі товарів (предметів) гуманітарної допомоги;

- під час здійснення операцій з металобрухтом;

- під час провадження видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку;

- під час провадження діяльності на об`єктах, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 Положення, Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Згідно з п. 4 ч. 3 Положення, Інспекція у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства екології та природних ресурсів України, наказів та доручень Держекоінспекції видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до п. 5 ч. 3 Положення, Інспекцію очолює начальник, який має двох заступників, у тому числі одного першого.

Начальник та заступники начальника Інспекції призначаються на посади та звільняються з посад головою Держекоінспекції відповідно до законодавства про державну службу.

Начальник Інспекції за посадою є Головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області.

Згідно з п. 6. ч. 3 Положення начальник Інспекції:

- очолює Інспекцію, здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності, представляє інтереси Інспекції у відносинах з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, а також у суді;

- організовує та забезпечує виконання Інспекцією Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністерств України, Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів міністерства, доручень міністра, його першого заступника та заступників, наказів Держекоінспекції, доручень Голови Держекоінспекції, розпоряджень голови Запорізької обласної держадміністрації;

- вносить Голові Держекоінспекції пропозиції щодо визначення пріоритетів роботи Інспекції і шляхів виконання покладених на неї завдань, подає на затвердження плани роботи Інспекції;

- звітує перед Головою Держекоінспекції про виконання покладених на Інспекцію завдань, пріоритетів та планів роботи;

- забезпечує в установленому порядку дієву взаємодію з Запорізькою обласною держадміністрацією та обласною радою;

- забезпечує надання Запорізькій обласній держадміністрації інформації, необхідної для здійснення нею державного контролю;

- призначає громадських інспекторів з охорони довкілля Запорізької області і видає їм посвідчення, організовує їх роботу, надає їм методичну та практичну допомогу;

- організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників;

- призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів, інших державних службовців та працівників Інспекції, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім своїх заступників);

- порушує перед Головою Держекоінспекції питання про присвоєння рангів державних службовців своїм заступникам, а також щодо заохочення та притягнення їх до відповідальності;

- підписує накази;

- розподіляє обов`язки між своїми заступниками;

- затверджує положення про структурні підрозділи Інспекції і посадові інструкції працівників;

- подає Голові Держекоінспекції на затвердження структуру, штатний розпис і кошторис;

- дає у межах повноважень обов`язкові для виконання державними службовцями і працівниками Інспекції доручення.

Відповідно до п. 14 ч. 3 Положення, Інспекція утворюється, ліквідовується, реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра екології та природних ресурсів у порядку, передбаченому статтею 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

29.04.2016 року наказом голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_8 . № 163-о ОСОБА_5 призначено на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області.

Згідно з наказом начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області № 96-к від 04.05.2016 року, ОСОБА_5 приступив до виконання посадових обов`язків начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області з 04.05.2016 року.

03.06.2016 року наказом начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_5 № 108-к затверджено розподіл обов`язків та функціональних повноважень між начальником, першим заступником начальника та заступникам начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (надалі - Розподіл обов`язків).

Відповідно до п. 1 Розподілу обов`язків, начальник Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за посадою є Головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області, очолює Державну екологічну інспекції у Запорізькій області, здійснює керівництво її діяльністю, особисто відповідає за розроблення і реалізацію у межах своєї компетенції державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Забезпечує дотримання Держекоінспекцією та її структурними підрозділами Конституції та законів України, виконання актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Держекоінспекції України, доручень Голови Держекоінспекції України.

Безпосередньо спрямовує та контролює діяльність:

-юридичного сектору;

-сектору бухгалтерського обліку та фінансів; сектору по роботі з персоналом; сектору документального забезпечення;

-головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції.

В установленому порядку призначає на посади та звільняє з посади працівників Держекоінспекції у Запорізькій області, крім першого заступника начальника та заступника начальника Держекоінспекції у Запорізькій області.

Затверджує положення, посадові інструкції працівників структурних підрозділів та Плани роботи Держекоінспекції.

Таким чином, перебуваючи на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області ОСОБА_5 виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, внаслідок чого, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою та, згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України, займав відповідальне становище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку грудня 2017 року, ОСОБА_9 , займаючи посаду менеджера з зовнішньо - економічної діяльності ТОВ «Альфа Грейт» та виконуючи роботи з підготовки та оформлення документів для митного оформлення експорту та імпорту товару, відповідно до договору про виконання робіт від 20.11.2017 року, укладеного між ТОВ «Альфа Грейт», в особі директора ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , підготував та направив на адресу Державної екологічної інспекції у Запорізькій області заявки на здійснення радіологічного та екологічного контролю експортної партії металобрухту.

04.12.2017 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_9 з метою з`ясування обставин затримки у проведені радіологічного та екологічного контролю експортної партії металобрухту, попрямував до адміністративної будівлі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.72-а, де звернувся до начальника зазначеної інспекції ОСОБА_5 .

У вказаний день та час, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету адміністративної будівлі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-а, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи встановлений нормативно-правовими актами України, а також відомчими розпорядженнями порядок проходження радіологічного та екологічного контролю експортної партії металобрухту, маючи достатній рівень кваліфікації, відповідні професійні навички і спеціальні знання, в ході спілкування із ОСОБА_9 висловив останньому вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди за вирішення питання щодо безперешкодного проведення радіологічного та екологічного контролю і надання відповідних позитивних висновків та щодо можливості пропуску через державний кордон експортної партії металобрухту співробітниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, із розрахунку 3 долари США за 1 тону металобрухту.
28.12.2017 року, приблизно о 15 годині 34 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету адміністративної будівлі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-а, діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди на загальну суму 600 доларів США, що за курсом НБУ становило 16 769, 04 грн. за вирішення питання щодо безперешкодного проведення радіологічного та екологічного контролю та надання відповідних позитивних висновків, щодо можливості пропуску через державний кордон співробітниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області експортної партії металобрухту ТОВ «Альфа Грейт» у грудні 2017 року.
У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди для себе, 31.01.2018 року, приблизно о 13 годині 14 хвилин, ОСОБА_5 , займаючи посаду начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-а, діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від ОСОБА_9 останню частину неправомірної вигоди на загальну суму 630 доларів США, що за курсом НБУ становило 17 645,48 грн., за вирішення питання щодо безперешкодного проведення радіологічного та екологічного контролю та надання відповідних позитивних висновків щодо можливості пропуску через державний кордон співробітниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області експортної партії металобрухту ТОВ «Альфа Грейт» у січні 2018 року.
Таким чином, за період з 04.12.2017 року по 31.01.2018 року, ОСОБА_5 вимагав та отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду на загальну суму 1230 доларів США, що за курсом НБУ становило 34 414, 52 грн., за вирішення питання щодо безперешкодного проведення радіологічного та екологічного контролю та надання відповідних позитивних висновків щодо можливості пропуску через державний кордон співробітниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області експортної партії металобрухту ТОВ «Альфа Грейт».

Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави в порядку передбаченому ч. 5 ст. 194 КПК України в сумі 1 500 000 грн.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, зазначених в ньому, просили клопотання задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про застосування щодо свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала з тих підстав, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_5 немає наміру переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, або будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Просила суд врахувати те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання у місті Запоріжжі, за адресою: АДРЕСА_3 , має стійкі міцні соціальні зв`язки, вже відсторонений судом від займаної посади начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього середовища Запорізької області строком на 60 діб, накладено арешт на його майно, у зв`язку з чим просила застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, застосувати відносно нього запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, допитавши свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000353 від 05.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
31.01.2018 року о 15 годині 13 хвилин, у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення.
01.02.2018 року старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділом прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_5 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

При вирішення питань зазначених в ст. 194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність чотирьох, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, або будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Вивчивши зазначені ризики, які зазначені слідчим та прокурором, слідчий суддя знаходить що ризики передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, в суді не знайшли свого підтвердження, виходячи з такого.
Так, посилаючись на наявність ризику щодо переховування від органів досудового розслідування, ініціатор клопотання обґрунтовує його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
На думку слідчого судді вказаний ризик не доведений і на його підтвердження не надано жодного підтвердження. До того ж, це суперечить вимогам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини. В рішеннях цього органу у справах «Летельє проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії», зазначено, що ймовірність переховування особи не може оцінюватися лише на основі покарання, що загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі
або ж зробити її незначною.
Тобто, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
При цьому, у рішенні Страсбурзького суду по справі «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року стверджено вже зазначену обставину та вказано, що при цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з іншими державами та його міжнародні контакти, наявність паспортів, наявність сім`ї, попереднє ухилення від правоохоронних органів, тощо.
Не підтверджені також і ризики щодо можливості підозрюваного ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню. На думку слідчого судді, поєднання вказаних ймовірних дій підозрюваного, є недоведеним належними доказами. На час розгляду вказаного клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 відсторонений від посади начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього середовища Запорізької області, строком на 60 діб, а тому посилання слідчого у клопотанні на те, що ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, може вчинити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, базується на припущеннях.

З огляду на обставини кримінального провадження та пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що обґрунтованим є лише наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, що обумовлює необхідність проведення ряду процесуальних дій за участю підозрюваного.

При цьому, не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя оцінює зважаючи на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Досліджуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що таких доказів суду не було надано, а лише зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цьому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , так і залишилось не підтвердженим ініціаторами клопотання.
Ні обґрунтованість підозри, ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки всі зазначені в ст. 176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, в судовому засіданні слідчий та прокурор довели суду, що підозра повідомлена підозрюваному ОСОБА_5 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України та існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що відповідає обставині встановленій в п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вказана правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».
Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 позитивно характеризували ОСОБА_5 як особистість.

Вирішуючи питання про застосування такого запобіжного заходу таоцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, який має постійне місце проживання в м. Запоріжжі за адресою: АДРЕСА_4 , хворіє на гіпертонічний криз, що підтверджується випискою із медичної карти хворого № 3440/566 та довідкою від 31.01.2018 року, та потребує спеціального лікування, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт у нічний час, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленому в суді ризику, відповідає особі підозрюваного, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороніпідозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується також необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя, враховуючи відповідні вимоги ч. 5 ст. 194 КПК України, вважає, що на підозрюваного слід покласти додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 195, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, з 02 лютого 2018 року до 02 квітня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;

не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим та експертами у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 лютого 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 05 лютого 2018 року о 16:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1