Справа № 739/4/18
Провадження № 1-кс/739/74/18
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
"02" березня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у кримінальних провадженнях №0000001 та №000007.

Свою заяву ОСОБА_2 мотивує тим, що він є потерпілим від злочинів, які розслідуються у рамках вказаних кримінальних проваджень.

Згідно частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до частини другої статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною п`ятою статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться у листі №9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, у контексті наведеного вище слід зазначити, що КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з частини другої статті 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Відповідно правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК України не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0000001 дане провадження розпочате за заявою ОСОБА_2 , за фактом його незаконного звільнення, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статі 172 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000007 вбачається, що дане провадження також було розпочате за заявою ОСОБА_2 , за фактом умисного невиконання рішення суду щодо поновлення останнього на роботі, за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статі 382 КК України.

При цьому, будь-які відомості про винесення слідчим чи прокурором у вказаних кримінальних провадженнях постанови про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим, відсутні.

Викладене вище свідчить, що ОСОБА_2 , подавши заяви про вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 172, частиною першою статті 382 КК України, за якими було розпочато вказані вище кримінальні провадження, набув статусу потерпілого у цих провадженнях, може здійснювати права та виконувати обов`язки потерпілого, передбачені статтями 56, 57 КПК України і винесення з цього приводу слідчим чи прокурором будь-яких рішень процесуальним законодавством не вимагається.

За таких обставин у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про визнання потерпілим необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 56, 303, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про визнання потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1