Справа № 191/1348/18
Провадження № 1-в/191/332/18
У Х В А Л А
іменем України
26 квітня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника СВК № 94 ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд -

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України.

Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації СВК №94 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, з тих підстав, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, не працює, останнє заохочення було 10.04.2017 року, після чого, ним було вчинено 2 порушення, за що було накладено стягнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 вважав, що немає підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК №94, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, а також копії матеріалів що підтверджують накладення стягнень на ОСОБА_5 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до довідки за особою справою № 18-Г-16, судом встановлено, що ОСОБА_5 підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку з 18.02.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 28.02.2017 р. - засудженому було відмовлено як особі, що не довела своє виправлення.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній в установах виконання покарань перебуває з 07.03.2015 року. Перебуваючи у СІЗО № 4 м. Дніпропетровська засуджений ОСОБА_5 характеризувався посередньо, мав одне стягнення, заохочень не мав.

До Синельниківської ВК № 94 прибув 30.12.2015 року. На теперішній час не працевлаштований, наміри працевлаштування не висловлює. За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 4 (чотири) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них одне непогашене та один раз заохочувався. У взаємовідносинах з іншими не конфліктний, на критику реагує правильно, до лідерства не прагне. Не посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу але постійно сперечається, висловлюється негативно у бік адміністрації. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує не за призначенням. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі у виховних заходах, які проводяться в установі не приймає. Провину у скоєному злочині не визнає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст. 81 КК України для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , виходячи з того, що останній на виробництві установи не працевлаштований, на момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення має одне не погашене стягнення.

Суд зазначає, що бажання отримати пільгу та достроково звільнитись від відбування покарання, не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

У відповідності до ч. 6 ст. 539 КПК України, - у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1