Справа №295/851/18

УХВАЛА
26.01.2018 року м. Житомир
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просив накласти арешт на транспортний засіб марки «KPA3» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ПрАТ «Житомирське шляхово-будівельне управління №19» шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання, місцем зберігання транспортного засобу визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області, що за адресою: м.Житомир, вул. JI. Українки, 17.
Клопотання умотивоване тим, що 09.06.2017 року близько 16 год 59 хв надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою АДРЕСА_1 виявлено авто «KPA3» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками підробки номера шасі. При проведенні огляду вказаного транспортного засобу інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Житомирі ОСОБА_5 було виявлено ознаки, що вказують на внесення змін до номера шасі кустарним способом.
Згідно висновку експерта №9/69 від 29.06.2017 ідентифікаційний номер шасі(рами) наданого на дослідження автомобіля марки «КРАЗ-256-Б1» д.н.з. НОМЕР_1 знищено за допомогою абразивних та слюсарних інструментів. Це безспірно підтверджує ту обставину, що останній став предметом злочинного посягання, передбаченого статтею 290 КК, тому вилучений транспортний засіб марки «КРАЗ-256-Б1» д.н.з. НОМЕР_1 відповідає передбаченим статтею 98 КПК України ознакам речового доказу як такий, що зберіг на собі сліди його вчинення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про арешт майна, подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1