Справа № 369/9586/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/543/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
18 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2017 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, -

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, до 02.11.2017 року включно.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 48 000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до ухвали суду, 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , здійснюючи суспільно-небезпечне діяння, знаючи про суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб та власника будинку, шляхом пошкодження паркану вище вказаного будинку, проникли на територію подвір`я, звідки намагались таємно викрасти товарно-матеріальні цінності потерпілого, а саме: мотокосу марки «Expert», одноколісний садовий візок марки «Forte», пилосос для басейну марки «Aqua BOT», водяний насос марки «Alkosub», повітряний насос марки «Caution elektrik», електроподовжувач на 50 метрів та особистий одяг, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки останні були затримані працівниками поліції.
04.09.2017 року слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005479, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування.
04.09.2017 року ОСОБА_7 затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України.
04.09.2017 року ОСОБА_7 за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
06.09.2017 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання капітана поліції ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7
06.19.2017 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання задоволено та до підозрюваного ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 02.11.2017 року включно.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить її скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з забороною підозрюваному залишати житло в період з 21 години до 07 години.

В обґрунтуванні вказує, що хоча санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає позбавлення волі до шести років, з урахуванням ч.1 ст.65 КК України, за вчинення дій в яких підозрюється ОСОБА_7 , йому може бути призначене максимальне покарання 4 роки позбавлення волі, тому, вважає, що підзахисний підозрюється не в тяжкому злочині, а в скоєнні злочину середньої тяжкості, за яке передбачено покарання до 4 років позбавлення волі, що виключає застосування п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, якому рекомендовано проходження лікування у невролога, має міцні соціальні зв`язки за місцем свого постійного проживання хворого батька, має постійне місце роботи в Державному економіко-технологічному університеті транспорту з 05.05.2008 року на посаді провідного інженера, за яким позитивно характеризується.

Також зазначає, що відповідно до довідки від 08.09.2017 року №ДЕ 207 сукупний дохід ОСОБА_7 за рік склав 38 192,85 грн., що унеможливлює внести визначений суддею розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка просила залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону

З огляду на позицію законодавця та судову практику, завдання слідчого судді під час розгляду клопотання слідчого про застосування до особи того чи іншого запобіжного заходу полягає у недопущенні:

обмеження конституційних прав та свобод особи за відсутності підстав, передбачених КПК України;

необгрунтованого застосування до особи певного виду запобіжного заходу за умови, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена шляхом обрання менш сурового виду запобіжного заходу.

З метою забезпечення можливості виконання слідчим суддею вищевказаних вимог положеннями КПК України на слідчого (прокурора), який звертається із відповідним клопотанням, покладено обов`язок довести:

обгрунтованість підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення;

наявність реальних ризиків для кримінального провадження, існування яких підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами;

неможливість досягнення мети у разі застосування більш м`якого виду запобіжною заходу, ніж того, про застосування якого ставиться питання у клопотанні.

На слідчого суддю, відповідно, покладено обов`язок відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжною заходу у разі недотримання стороною обвинувачення всіх вищевказаних вимог.

Крім того, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»),

Відповідно до пункту 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Отже, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя повинен був провести аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до частини 5 статті 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в статті 178 КПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Застосовуючи до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177, 178,183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.

Так, колегією суддів з`ясовано, що у клопотанні слідчого, в порушення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, немотивована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, на що не звернув увагу суд при розгляді клопотання.

Перевіряючи справу в апеляційній інстанції, колегією суддів встановлено, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Будь-яких даних про те, що підозрюваний буде ухилятись від органів досудового розслідування та суду матеріали справи не містять.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, якому рекомендовано проходження лікування у невролога, має міцні соціальні зв`язки за місцем свого постійного проживання хворого батька, має постійне місце роботи в Київському Державному економіко-технологічному університеті транспорту з 05.05.2008 року на посаді провідного інженера, за яким позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, колегія суддів вважає, що в контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про можливість досягнення належної поведінки підозрюваним в умовах застосування до нього домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову увалу, якою клопотання слідчого відділення Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 від 05.09.2017 року залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, до 02.11.2017 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин ранку наступного дня.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора і суду;

2)не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

ОСОБА_7 звільнити з-під варти.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: