В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2017 Справа №607/6903/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001419 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Лука Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, на початку квітня 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по АДРЕСА_2 неподалік від приміщення каналізаційно-насосної станції СМП «Оселя», виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, реалізовуючи який він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, попередньо демонтувавши за допомогою підручного інструменту навісний замок на дверях, проник у вищевказане приміщення, звідки у його підвалі таємно з корисливих мотивів, попередньо демонтувавши, викрав належне СМП «Оселя» майно, а саме металеві деталі непридатного для використання фекального насосу, які упродовж декількох днів виносив на вулицю та зберігав у непомітному для сторонніх місці, після чого здав вищевказані металеві деталі загальною вагою 73 кг у пункт прийому металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 219 грн., чим спричинив СМП «Оселя» матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи на початку квітня 2017 року по АДРЕСА_2 неподалік від приміщення каналізаційно-насосної станції СМП «Оселя», вирішив таємно звідти викрасти металеві деталі непридатного для використання фекального насосу з метою здати їх на металобрухт, для виконання чого він, тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, попередньо демонтувавши за допомогою підручного інструменту навісний замок на дверях, проник у вищевказане приміщення, звідки у його підвалі таємно, попередньо демонтувавши, викрав належне СМП «Оселя» майно, а саме металеві деталі непридатного для використання фекального насосу, які упродовж декількох днів виносив на вулицю та зберігав у непомітному для сторонніх місці, після чого здав вищевказані металеві деталі загальною вагою 73 кг у пункт прийому металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 219 грн. Надалі, викрадені речі він, обвинувачений, повернув власнику. Про вчинене на даний час шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, його пенсійний вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутність обтяжуючих його, виключно позитивних даних про особу, думку представника потерпілого щодо міри покарання, висловлену у письмовій заяві, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачений п.1 ч.1 ст.76 КК України обов`язок, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову трасологічну експертизу №1.3-337/17 від 30 травня 2017 року в сумі 296, 61 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу.

Речові докази, а саме металеві деталі непридатного для використання фекального насосу та навісний замок необхідно повернути потерпілому СМП «Оселя».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.1 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступний обов`язок:

1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену судову трасологічну експертизу №1.3-337/17 від 30 травня 2017 року в сумі 296, 61 грн.

Речові докази, а саме металеві деталі непридатного для використання фекального насосу та навісний замок повернути потерпілому СМП «Оселя».

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1