Справа № 182/1909/15-к
Провадження № 1-кп/0182/62/2017
У Х В А Л А
Іменем України
09.11.2017 року м. Нікополь

Колегія Нікопольського міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження №0005141 стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 4 ст. 187, п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0005141 стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за ч.4 ст.187, п.6 п.12 ч.2 ст. 115 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 09 листопада 2017 року, включно.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України досі наявні. Зокрема, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину і перебуваючи на свободі можуть продовжити вчиняти інші злочини та будуть ухилитися від суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 проти клопотання прокурора заперечували та просили змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, за місцем проживання матері обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики на які посилається прокурор не обґрунтовані, а провина ОСОБА_6 не доведена та його дії мають неправильну правову кваліфікацію.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 не заперечували проти продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Заслухавши думку сторін судового провадження колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі окремо. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть вчинити дії, на які в даному випадку вказав прокурор, а саме ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів враховує тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість їх ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Колегія суддів враховує суспільний інтерес, до вчиненого обвинуваченими правопорушення у невеличкому населеному пункті, стосовно літньої особи, з застосуванням насильства, що потягло її смерть. Після чого обвинувачені, поділивши між собою майно вбитої, продовжили вжиття спиртних напоїв. Вказані події викликали суспільний резонанс серед громади селища. Крім того, обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_5 навіть позбавлений батьківських прав, жоден з них не мав і не має постійного законного джерела прибутку, що може спонукати їх в подальшому вчинити інші кримінальні правопорушення та ухилятися від суду. В провадженні не допитані усі свідки сторони обвинувачення, з якими знайомі обвинувачені на яких можуть здійснити відповідний тиск, оскільки вину не визнають та відмовилися від надання показів. Тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Саме тому колегія суддів вважає, що немає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 05 січня 2018 року, кожному.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3