Справа № 504/858/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в смт.Доброслав клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 11.03.2016р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , в якому остання просить зобов`язати посадових осіб ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , надати тимчасовий доступ старшому слідчому СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , або за їх дорученням співробітникам оперативного підрозділу Лиманського ВП ГУНП в Одеській області до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме роздруківок на паперових або електронних носіях інформації щодо вхідних та вихідних телефонних з`єднань та СМС повідомлень мобільного терміналу з абонентським номером мобільного зв`язку ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 з іншими мобільними терміналами з абонентськими номерами телефонного зв`язку за період часу з 01.01.2015р. по 31.07.2015р. із зазначенням власників (користувачів) цих абонентських телефонних номерів, дат, часу та тривалістю з`єднань, визначених ІМЕІ мобільних терміналів та адресами базових станцій, через які здійснювалися з`єднання.

Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області

ОСОБА_3 .

Необхідність вилучення речей і документів у своєму клопотанні слідчий обґрунтовує необхідністю використання як доказів відомостей, що містяться у вказаних документах, необхідністю використання інформації для проведення подальших слідчих (розшукових) дій для розкриття злочину; використання в якості процесуального джерела доказів фактів та обставин, які встановлюються. Крім того зазначає, що вказані документи як самі по собі так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, мають обмежений термін зберігання, та їх не вилучення може призвести до знищення у зв`язку із закінченням строку зберігання, а також не досягнення мети отримання доступу до них.

Відповідно до вимог ч.2 ст.163 КПК України визнано за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться інформація, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого і просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, який просив задовольнити дане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000403 від 11.03.2016р. за фактом використання 29.09.2015р. ОСОБА_5 завідомо підробленого документу дозволу на працю на дорожньому прикордонному переході Медика-Шегині Підкарпатського Воєводства під час прикордонного контролю за ознаками, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

З клопотання вбачається, що 11.03.2016р. до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали від компетентних органів Республіки Польща про те, що 29.09.2015р. на дорожньому прикордонному переході ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час прикордонного контролю, громадянин України ОСОБА_5 використав підроблений документ про дозвіл на працю, виданий нібито ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , заява-доручення про намір доручити виконання роботи іноземцю, надана ОСОБА_5 , не зареєстрована в Повітовому відділі праці у Вроцлаві.

Також, встановлено, що підпис у заяві не є підписом працівника даного відділу, дата документа позначена від руки, а не печаткою, в той час інші реквізити документа виглядають як справжні.

Допитаний в якості свідка співробітник прикордонної служби Республіки Польща підтвердив вказану інформацію.

В ході проведення досудового розслідування, 19.05.2017р. ОСОБА_5 допитано на підставі ухвали слідчого судді в якості свідка. В ході допиту останній зазначив, що через мережу Інтернет знайшов рекламу із телефонними номерами, де пропонували допомогу у працевлаштуванні у Республіці Польща. У телефонному режимі, використовуючи мобільний телефон з сім карткою мобільного оператора ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( НОМЕР_1 ) зв`язався по одному із них, якому саме не пам`ятає, із чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , який за кошти, приблизно 3000 грн., організував оформлення запрошення на роботу у польську фірму, яке необхідне для виїзду у Республіку Польща. Проте, номер телефону цього чоловіка та інші контактні дані не збереглися, плату за послугу відсилав поштовим переказом, реквізити якого не збереглися, конверт також не зберігся. Після отримання вказаного запрошення через пошту за його місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 самостійно звернувся до візового центру, де всі документи перевірялися його працівником, будь-яких зауважень та невідповідностей не було, тому йому була видана віза для перетину кордону. Про те, що дозвіл на працю підроблений не знав та не міг знати, так як при прийомі документів у візовому центрі порушень не встановлено. Також зазначив, що коли після пред`явлення усіх документів на польському кордоні його повернули на територію України, прикордонники пояснили йому, що причиною такого рішення є те, що при видачі візи, фірма, яка його запросила на роботу фактично існувала та здійснювала свою діяльність, тому він отримав візу без проблем, а при перетині кордону припинила свою діяльність, що унеможливило його перебування на території Республіки Польща.

Як зазначає слідчий, єдиним способом встановити чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який може бути причетний до підробки дозволу на працю, є застосування заходу забезпечення тимчасового доступу до речей та документів.

В клопотанні слідчий посилається на те, що довести обставини кримінального правопорушення іншим способом неможливо.

Правовою кваліфікацією ст.358 ч.4 КК України є використання завідомо підробленого документа, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За змістом п.2 ч.5 ст.163 КПК України ухвала про надання тимчасового доступу до документів може бути постановлена лише тоді, коли сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У разі недоведення цих обставин у наданні доступу до документів має бути відмовлено.

Водночас, вважаю, що ОСОБА_5 має можливість самостійно звернутися до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для витребування інформації щодо вхідних та вихідних телефонних з`єднань та СМС повідомлень його мобільного терміналу з іншими мобільними терміналами з абонентськими номерами телефонного зв`язку за період часу з 01.01.2015р. по 31.07.2015р., без ухвали слідчого судді. Відомостей про те, що ОСОБА_5 самостійно звертався за вказаною інформацією до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і йому було відмовлено, в матеріалах справи немає, також немає відомостей про те, що він сам добровільно відмовився це робити. Таким чином, стороною кримінального провадження не вичерпані всі можливості для отримання доступу до зазначених речей і документів.

Системний аналіз положень ч.1 ст. 86, ч.ч.2, 3 ст.93 та ч.1 ст.160 КПК України вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (частина 7 статті 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі статтею 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення.

В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в підпункті 9 пункту 2.5 Розділу ІІ «Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07 лютого 2014 року, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку, тощо).

У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування та слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з частиною 4 статті 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Виходячи з прав і свобод громадян гарантованих Конституцією України, вимог КПК України, доступ до охоронюваної законом таємниці, може бути наданий слідчим суддею, за умови крайньої необхідності, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів, відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом з тим, саме ці умови слідчим у клопотанні не наведені. Крім того, надання дозволу про тимчасовий доступ до відомостей про власників абонентських номерів, в разі якщо абонентський номер використовується за умовами контракту, призведе до необґрунтованого та незаконного втручання в особисте життя громадян України, порушення їх конституційних прав та свобод.

Крім того, до матеріалів справи не надано копію постанови про визначення підслідності кримінального правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а події, зазначені в клопотанні мали місце на дорожньому прикордонному переході Медика-Шегині Підкарпатського Воєводства. Дана обставина викликає сумніви відносно законності звернення Лиманського ВП ГУНП в Одеській області із зазначеним клопотанням до Комінтернівського районного суду Одеської області відповідно до правил територіальної підсудності. Також, до матеріалів клопотання не додано копій документів, а саме матеріалів, які надійшли від компетентних органів Республіки Польща.

Сукупність викладених обставин є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 110, 163, 164, 166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1