УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2018 р. сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Оржицькому райсуду надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_4 . Прокурор подав клопотання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що 02.12.2017 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 знаходився в АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_4 вирішив проникнути до житлового будинку за вищевказаною адресою та відкрито заволодіти чужим майном. Після чого, по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, з корисливих спонукань, ОСОБА_4 , через відкриту хвіртку зайшов до господарства, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до середини житлового будинку, де наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 18.01.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та після чого відкрито заволодів належним їй майном, а саме мобільним телефоном "Nokia 220" з SIM-карткою мобільного оператора "Vodafone " вартістю 50 грн та зарядним пристроєм до нього TRAVEL ADAPTER, флеш-накопичувачем "Take MS" об`ємом 4GB вартістю 70 грн., мобільним телефоном "Nokia 1110i", вартістю 118 грн 67 коп з SIM-карткою мобільного оператора DJUICE з абонентським номером НОМЕР_1 вартістю 25 грн. та ліхтариком червоного кольору без назви вартістю 50 грн.

В результаті дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 331 грн 67 коп.

В клопотанні прокурор зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні відповідними доказами.

Прокурор вважає, що метою застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому зазначає, що обвинувачений не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, на виклики до слідчого не з"являвся, а тому заявлені ризики не зменшилися.
Також вважає, що необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі " Ілійков проти Болгарії " Європейський суд з прав людини визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Потерпіла вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений на клопотання прокурора заперечили. Пояснили, що обвинувачений не переховуватиметься від суду, не переховувався від слідства, а твердження прокурора про можливість вчинення інших злочинів є лише припущенням.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв"язків, не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, на виклики до слідчого не з"являвся, а тому заявлені ризики не зменшилися.
У справі " Ілійков проти Болгарії " Європейський суд з прав людини визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який є тяжким злочином, за даний злочин законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.
Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість ризику того, що ОСОБА_4 може вчиняти нові злочини, впливати на свідків чи потерпілу, ухилитися від суду з огляду на суворість передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України покарання.
Враховуючи вищевикладене і встановлені обставини та ризики, суд вважає, що вони в даний час свідчать про неможливість застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`яких видів запобіжних заходів, що передбачені пунктами 1-4 ч.1 ст.176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе не визначати розмір застави.
Ухвалою суду від 23.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.02.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За таких обставин суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 03.04.2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :