1- в/359/195/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

представник БВК №119 ОСОБА_4

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення,-

ВСТАНОВИВ :

02.06.2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення

В судовому засіданні засуджений заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити, посилаючись на своє виправлення.

Представник БВК №119 ОСОБА_4 підстав для задоволення клопотання не вбачає, підтримує позицію комісії БВК , яка також не вбачає підстав для застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання , дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку .

У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

Відповідно особової справи засудженого встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 03.07.2010 р. (а.с.9-17).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. змінено, в частині покарання. ОСОБА_5 засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та до остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с. 18-21).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляд' цивільних і кримінальних справ від 20.12.2011 р.. ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. скасовано, та справу направлено на новий апеляційний розгляд (а.с. 22-24).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2012 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. щодо ОСОБА_5 залишено без змін. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши у цей строк знаходження його під вартою з 03.07.2010 року по 16.06.2011 року.

На виконання вироку ОСОБА_5 затримано 20.07.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання , беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений мав 2 стягнення 31.08.2015 року та 16.09.2015 року , які на теперішній час погашені; характеристика від 29.06.2017 року негативна ( а.с.72)., що не дає підстав для загального висновку про його сумлінну поведінку та ставлення до праці за весь період відбування покарання , в розумінні вимог ч.2 ст. 81 КК України, яка передбачає умовно-дострокове звільнення.

При цьому судом також враховує висновок засідання комісій БВК від 29.06.2017 року ( а.с.71) , яка не вбачає підстав для застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення,- - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1