Справа № 523/2467/18
Провадження №1-кс/523/534/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303,304,306-307 КПК України,

Встановив :

З матеріалів скарги вбачається, що у серпні 2017 року, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - Банк) звернувся з заявою до СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Надалі Банк неодноразово звертався з запитами до начальника Суворбвського ВП в м. Одесі ГУНП Одеської області про результати розгляду заяви.

Однак лише 09.02.2018 на адресу Банку надійшла відповідь від Суворовського ВИ в м. Одеса з копією постанови про закриття кримінального провадження від 06 жовтня 2017 року у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

04.09.2008 в якості забезпечення виконання зобов`язання за Договором між Банком Позичальником було укладено договір застави транспортного засобу, посвідче приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстр 3517 (надалі ~ Договір застави).
Відповідно до п. 2 Договору застави, предметом застави є транспортний засіб марки Toyota, модель Camry, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 реєстраційний номер - НОМЕР_2 належний ОСОБА_4 на підставі свідоцтва реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ 2-го МРВ У ДАІ ГУМВС Україні Одеській області 03.09.2008. ,
Відповідно до п. 4 Договору застави, предмет застави залишається у володії Заставодавця, який має право користуватись предметом застави відповідно до призначення та повинен прийняти усі заходи для його збереження. Предмет застави може бути відчужений без письмової згоди Заставодержателя.
За результатами запиту AT «Ощадбанк» до Регіонального сервісного центру МВС Одеській області, на підставі відповіді від 11.06.2016 вих. № 31/15/5142-1482 стало відому, що транспортний засіб, що є предметом застави, за гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться зареєстрованим.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про заборону вчинення будь-яких дій відносно предмета застави, на яке накладено арешт, без згод банку, розтратив та відчужив майно, яке передано в заставу, чим вчинив кримінальним правопорушення, передбачене ч.І ст.388 Кримінального кодексу України.
У серпні 2017 року представник AT «Ощадбанк», відповідно до ст. 214 КПК України звернувся до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП Одеської області з заявою про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 .
16.08.2017 відомості про даний факт були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004165.
06.10.2017 слідчим СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0004165 з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався, зокрема, на пояснення ОСОБА_4 , який повідомив, що в лютому місяці 2014 року в нього представники AT «Ощадбанк» начеб то забрали автомобіль марки Toyota, модель Camry, 2008 року випуску (який є предметом договору застави), який помістили на стоянку в м. Києві з метою в подальшому погашення кредиту.
AT «Ощадбанк» вважає постанову про закриття кримінального провадження від 06.10.2017 незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням ч. 2 ст. 9 КПК України, без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та прийняття всіх можливих заходів щодо виявлення цих обставин. Слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного
досудового розслідування, передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу злочину, не провів необхідні слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.
Скаржник подав до суду заяву про слухання скарги без його участі, слідчий Суворовського ВП в Одеській області ГУНП не з`явився, повідомлявся належним чином.
Слідчий, в ході досудового розслідування знехтував положеннями ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.І ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною другою статті 9 цього кодексу встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, слідчим був допитаний ОСОБА_4 , який надав пояснення на яких ґрунтується постанова про закриття провадження, адже у оскаржуваній постанові слідчий не посилається на жодну слідчу дію проведену ним, як на доказ, який би міг спростовувати твердження заявника АТ «Ощадбанк», що в діях ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст. 388 КК України.
З матеріалів скарги вбачається, що слідчим, не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, а саме:

не встановлено на підставі яких документів був знятий з реєстрації автомобіль, який є предметом застави, та перебував під забороною відчуження;

не проведено допиту представника заявника щодо обставин справи, зокрема, щодо надання дозволу на зняття з реєстрації транспортного засобу;

не проведено допиту власника автомобіля на теперішній час, щодо обставин справи.

Крім того, слідчим фактично не було вжито жодних заходів, крім проведення поверхневого допиту особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. З перелічених вище підстав проведене досудове розслідування не можна вважати ефективним, а Постанову обгрунтованою та законною.
Статтею 303 КПК України дано вичерпний перелік які рішення, дії чи бездіяльнісь слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини, та керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, суд
Встановив :
Скаргу ПАТ «Державного ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 06.10.2017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004165, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області та скаржнику.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 5 діб.
Слідчий суддя ОСОБА_1