Ухвала

03 січня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-636ск17
Верховний Суд у складі колегії суддів другої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000055 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмельницькому, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК;
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Олешин Хмельницького району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК;
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Єреван, Республіки Вірменія, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК
Суть питання
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2017 року засуджено за ч. 2 ст. 189 КК до покарання у виді позбавлення волі: ОСОБА_4 на строк 3 роки 3 місяці; ОСОБА_5 на строк 3 роки; ОСОБА_6 на строк 3 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінено, на підставі ст. 75 КК кожного засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на них обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засуджених в наслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що апеляційний суд вийшов за межі апеляційних скарг, чим порушив вимоги ст. 404 КПК та безпосередньо не досліджуючи докази, які характеризують особи засуджених, надав їм іншу оцінку ніж суд першої інстанції. Також, на думку прокурора апеляційний суд дійшов помилкового висновку про можливість виправлення засуджених без реального відбування покарання, оскільки цим судом не в повній мірі враховано, що засуджені вчинили злочин проти власності який, відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином, вимагали грошові кошти протягом тривалого часу та їх злочинні дії були припинені завдяки працівникам правоохоронних органів. Також, як зазначає прокурор, не враховано апеляційним судом, що засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали частково, а засуджений ОСОБА_4 взагалі заперечував свою причетність до злочину. Крім того, прокурор зазначає, що поза увагою апеляційного суду залишилось те, що ОСОБА_6 є громадянином Вірменії і не має постійного місця проживання на території України, що унеможливлює виконання рішення суду в частині застування до засудженого положень статей 75, 76 КК.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі прокурор, обмежившись лише загальними фразами про допущення апеляційним судом порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засуджених в наслідок м`якості, не навів конкретних обґрунтувань в чому саме полягали такі порушення, які були б безумовною підставою для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Зокрема, прокурор зазначаючи на порушення апеляційним судом вимог ст. 404 КПК, не вказує в чому саме полягало таке порушення, з огляду на прийняте апеляційним судом рішення та зважаючи на передбачене частиною 2 вказаної норми процесуального закону право апеляційної інстанції вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Крім того, прокурор, вказуючи на неврахування апеляційним судом тяжкості вчиненого засудженими злочину, тривалості його вчинення та підстав припинення, при прийняті рішення про звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням, не конкретизує в чому саме полягало таке не врахування, з огляду на мотивувальну частину оскаржуваної ухвали цього суду, та не наводить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженим покарання із застосуванням ст. 75 КК внаслідок м`якості зважаючи на положення ст. 414 КПК та приписи статей 50, 65, 75 КК у їх взаємозв`язку.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора прокуратури залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3