Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/728/18

Справа № 711/2027/18

28 березня 2018 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 05.03.2018 про відмову у задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду 16.03.2018 зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 05.03.2018, як незаконну і невмотивовану та зобов`язати слідчого вчинити процесуальні дії, а саме: зобов`язати слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 задовольнити його клопотання від 03.03.2018 у кримінальному провадженні № 003218 від 10.10.2017 про допит колишнього в.о. слідчого Соснівського РВ м. Черкаси ОСОБА_6 , який з 11.08.2011 проводив розслідування кримінальної справи № .

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_4 05.03.2018 звернувся до слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 з клопотанням в рамках кримінального провадження № 003218 від 19.10.2017 про допит колишнього в.о. слідчого Соснівського РВ м. Черкаси ОСОБА_6 , який з 11.08.2011 проводив розслідування кримінальної справи № .

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи скарги і наполягав на її задоволенні. Пояснив, що неврахування показань такого свідка, є порушенням права на його захист від необґрунтованого обвинувачення, що в подальшому матиме суттєві негативні наслідки для нього. Просив задля реалізації принципів верховенства права та використання права на ефективний засіб юридичного захисту задовольнити вимоги скарги.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_4 , вважаючи, що постанова слідчого від 05.03.2018 є законною та обґрунтованою, а в допиті колишнього в.о. слідчого Соснівського РВ м. Черкаси ОСОБА_6 відсутня потреба.

Заслухавши пояснення захисника та слідчого,дослідивши надані слідчому судді докази в обґрунтування доводів скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 003218.

05.03.2018 ОСОБА_4 звернувся до слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 з клопотанням у кримінальному провадженні № 003218 від 10.10.2017 про допит колишнього в.о. слідчого Соснівського РВ м. Черкаси ОСОБА_6 , який з 11.08.2011 проводив розслідування кримінальної справи № .

За наслідками розгляду такого клопотання слідчим ОСОБА_5 винесено постанову від 05.03.2018, якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що згідно Висновку службової перевірки затвердженого 02.06.2014 першим заступником начальника УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 , в ході проведених перевірок було отримано пояснення слідчого СВ ОСОБА_6 , який пояснив, що в 2011 році він виконував обов`язки слідчого СВ Соснівського РВ УМВС області та у нього в провадженні перебувала кримінальна справа № по обвинуваченню ОСОБА_4 , який наніс тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості громадянину ОСОБА_8 .. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, досудове слідство у справі завершене, справа направлена в порядку ст. 225 КПК України до прокуратури м. Черкаси для затвердження обвинувального висновку. Під час розслідування справи від обвинуваченого неодноразово надходили заяви та скарги, яка кількість він точно не пам`ятає. Також багато заяв було схожого змісту. Всі заяви та скарги були приєднані до матеріалів кримінальної справи. Також від час ознайомлення обвинуваченого з матеріалами справи ніяких заяв про відсутність буд-яких клопотань не надходило.
За результатами проведених перевірок, ст. слідчий ОМВ СУ УМВС в Черкаській області ОСОБА_9 у вищевказаному висновку зазначила, що за допущені порушення заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчий СВ Соснівського РВ УМВС в Черкаській області ОСОБА_6 , але враховуючи, що він звільнений з посади слідчого ОВС області, обмежитись цим.
Оскільки допит слідчого СВ Соснівського РВ УМВС ОСОБА_6 вже проведено, за таких обставин доводи ОСОБА_4 , що внаслідок відмови у задоволенні його клопотання про допит свідка, сторона обвинувачення обмежує його право на захист та ефективний засіб юридичного захисту є необґрунтованими, оскільки це не позбавляє сторону захисту на використання судового способу захисту і права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також слід зауважити, що потреба допиту обумовлена правовою оцінкою сторони захисту обставин кримінального провадження, але кожна сторона самостійно оцінює такі обставини і потім відстоює об`єктивність такої оцінки перед судом.

Отже, відмова слідчого у здійсненні допиту в якості свідків певних фізичних осіб в даному випадку не є обмеженням права на захист, оскільки внаслідок такої відмови показання свідка не втрачають ознак доказу і можуть бути використані стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, якщо такий доказ було відкрито стороні обвинувачення.
За таких обставин, висновки слідчого про відсутність необхідності здійснення ним допиту свідка ОСОБА_6 через недоцільність проведення такої слідчої дії на даній стадії кримінального провадження в даному випадку є правомірними.

За таких обставин, постанова слідчого від 05.03.2018 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження та з дотриманням належної правової процедури, а тому підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У скарзі ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 05.03.2018 про відмову у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1