Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/460/18

Справа № 711/1241/18

27 лютого 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар судових засідань ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Черкаської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора Черкаської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості та розпочати досудове розслідування на підставі його заяви, поданої до прокуратури Черкаської області 13.02.2018р., про вчинене кримінальне правопорушення стосовно керівника та прокурорів Черкаської місцевої прокуратури та начальника і слідчих СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області.

В обґрунтування скарги зазначено, що всупереч вимог ст.214 КПК України прокурором були проігноровані вимоги ст.214 КПК України і не внесені відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви від 13.02.2018р..

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не були внесені до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , оскільки складена ОСОБА_4 заява про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінальних правопорушень. Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що заявником складено заяву про злочин, яка отримана прокуратурою Черкаської області 13.02.2018р.. В заяві заявник зазначив про вчинення керівником та прокурорами Черкаської місцевої прокуратури, начальником і слідчими СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 367, 382 КК України. Обставинами вчинення злочину зазначено те, що вищезазначеними посадовими особами не були належним чином виконані ухвали слідчих суддів, постановлених в рамках кримінальних проваджень №0004625 та №0000103, а також ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2018р., якою зобов`язано уповноважених осіб Черкаського ВП внести в ЄРДР відомості про злочин по заяві ОСОБА_4 від 13.10.2017р..

До теперішнього часу прокурором не здійснено реєстрації кримінального провадження у ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 13.02.2018р..

Надаючи оцінку доводам заявника, варто звернути увагу на наступне.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_4 від 13.02.2018р. свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння, передбаченого ст.ст. 367, 382 КК України. Припущення заявника про вчинення керівником та прокурорами Черкаської місцевої прокуратури, начальником і слідчими СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області кримінальних правопорушень злочину ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки злочинність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

У своїй заяві від 13.02.2018р. ОСОБА_4 не зазначає в чому полягає невиконання судових рішень. В той же час, як встановлено в судовому засіданні ухвали слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2017р., від 17.11.2017р., від 16.01.2018р. є виконаними.

Стосовно невиконання посадовими особами ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.01.2018р., якою скасовано постанову прокурора про відмову визнати ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0000103, то варто зауважити, що відповідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Визначений КПК механізм набуття особою статусу потерпілого в кримінальному провадженні не передбачає винесення слідчим чи прокурором постанови про визнання особи потерпілою. Тобто після подання відповідної заяви, особа набуває статусу потерпілого, якщо стороною обвинувачення не винесено постанови про відмову у задоволенні такої заяви. За таких обставин, доводи заявника про невиконання ухвали слідчого судді від 09.01.2018р. є необґрунтованими, оскільки така ухвала не потребує примусового виконання.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Припущення щодо допущення посадовими особами порушень норм кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вчинення процесуальних дій на досудовому розслідуванні, не є безумовним свідченням вчинення злочину. Порядок оцінки правомірності таких дій передбачений законом і здійснюється в порядку прокурорського нагляду та судового контролю за дотриманням законів під час кримінального провадження. Дії слідчого можуть бути предметом оскарження слідчому судді і суду під час підготовчого провадження у суді.

Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 02 березня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1