Справа № 638/3518/18
Провадження №1-кп/638/794/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000828 від 07.12.2015 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, не заміжню, із середньо-спеціальною освітою, призвану за контрактом Дзержинським РВК м.Харкова, радіотелеграфіста приймального радіоцентру вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває у в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимої

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

встановив:

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи на посаді радіотелеграфіста приймального радіоцентру вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників 25 серпня 2015 року не з`явилась вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 16 березня 2018 року до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 не поверталась, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовувала на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у дезертирстві, тобто нез`явленні до військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує її дії за ч.3 ст.408 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винної, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судима, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» не зверталась.

З доповіді сектору Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вбачається наступне:
ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середньо-спеціальну освіту, за фахом продавець продовольчих та непродовольчих товарів, в даний час тимчасово не працює, повністю матеріально залежить від матері, разом із якою проживає, своє дозвілля проводить вдома за іграми у телефоні, за необхідністю допомагає матері поратися по господарству, своє матеріальне становище оцінює як скрутне через відсутність роботи на даний час. Відповідно до характеристики, отриманої з військової частини НОМЕР_2 «2» характеризується як нетовариська та відлюдкувата, за час проходження служби у Збройних Силах України зарекомендувала себе досить посередньо.
Орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Беручи до уваги отриману інформацію, спосіб життя обвинуваченої, ставлення до правопорушення, історію правопорушень, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: працевлаштування обвинуваченої, активної участі з її боку у заходах виховного характеру, відновлення соціальних зв`язків. Також, у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на останню обов`язку відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченій суд призначає покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченої до скоєного та її поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства, її виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї обов`язків, та приймає рішення про звільнення її у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді часткового домашнього арешту в умовах військової частини НОМЕР_1 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня залишати її розташування за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити їй покарання у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 (двох) років не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 2 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у виді часткового домашнього арешту в умовах військової частини НОМЕР_1 , у певний період доби, а саме: з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня із забороною залишення її розташування за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1