провадження 1-кс/538/218/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Лохвиця

Слідчий суддя Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області, погоджене начальником Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області
про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника СВ Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_5 , звернувся до районного суду з вищевказаним клопотанням, погодженим з начальником Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно невстановленої особи, а саме: сільськогосподарської культури кукурудзи, яка вирощується на самовільно зайнятій земельній ділянці за кадастровим номером :00:004:0505 площею 47,1859 га., розташованої за межами населеного пункту на території Безсалівської сільської ради, шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам псувати, знищувати, відчужувати, а також здійснювати збір врожаю, у тому числі із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки, чи будь-якими іншим чином користуватися і розпоряджатися цим майном, окрім Головного управління Державної фіскальної служби та його структурних підрозділів.

Подання мотивоване тим, що 14.08.2017 року до чергової частини Лохвицького ВП надійшли матеріали перевірки від начальника головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що невстановлена особа, самовільно зайняла земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0505 площею 47,1859га. земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району, Полтавської області, яка виставлена на аукціон.

За даним фактом 15.08.2017 року заступником начальника СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання в повному обсязі на підставі викладених обставин у клопотанні.

Представник власника ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності виданої генеральним директором ПрАТ «Райз-Максимко» від 11.11.2016 року № 197 зазначив, що клопотання слідчого не підлягає задоволення, оскільки власниками зазначеної у клопотанні кукурудзи є саме ПрАТ «Райз-Максимко», вказана земельна ділянка використовується ПрАТ «Райз-Максимко» на підставі типового договору оренди 34-1004-11 від 09.04.2010 року. За користування зазначеною земельною ділянкою ПрАТ платить податок на землю.

Слідчий суддя вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, які долучені до матеріалів клопотання вважає, наступне.

Відповідно з ч. 1 ст. 167 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накласти арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 170 ч. 3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Слідчим суддею встановлено, що органами досудового слідства проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000479 від 15.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.

З копій матеріалів справи, які долучені до клопотання вбачається, що до теперішнього часу у кримінальному провадженні № 0000479 від 15.08.2017 року за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України, в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, жодній особі не повідомлено про підозру.

Таким чином, по вказаному кримінальному провадженню відсутня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення або суспільне небезпечне діяння.

Згідно вимогам ст.171 ч. 2 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи постанову про визнання та прилучення до провадження речовим доказом від 30.08.2017 року встановлено, що в якості речового доказу по матеріалам розглядаємого кримінального провадження визнані речовим доказом земельна ділянка, кадастровий номер :00:004:0505 площею 47,1859га. земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району, Полтавської області, а також визнаний в якості речового доказу майбутній урожай кукурудзи, якою засіяна земельна ділянка.

В судовому засіданні встановлено, що огляд зазначеної земельної ділянки площею 47,1859га. проводився 30.08.2017 року, той же датою визнана земельна ділянка речовим доказом, а також на майбутнє визнана речовим доказом кукурудза, якою було засіяно поле. До слідчого судді звернулись майже через місяць, після проведення зазначеного огляду.

З наведеного слідчий суддя визнає у частині визнання слідчим речовим доказом кукурудзи на майбутнє передчасним. На сьогодення правоохоронними органами невстановлена маса кукурудзи, яка виросте та яку заберуть з поля, відсутні розрахунки завданої шкоди державі. Визнання майна речовим доказом на майбутнє не передбачено діючим законодавством.

Крім того, слід врахувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Згідно зі ст. 171 ч. 3, 4 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, у відповідності до ст. 173 ч. 2 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Всупереч вимогам вказаних статей заступник начальника слідчого відділу у своєму клопотанні про арешт майна не вказав, вагу кукурудзи на яку накладається арешт, який розмір заподіяної шкоди встановлено слідством, з наведенням доказів, та не вказав вартість майна, яке належить арештувати і ця вартість має бути співмірною із розміром шкоди, де в разі накладання арешту, зазначена кукурудза буде зберігатися.

Згідно зі ст. 173 ч. 3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Так, клопотання, яке розглядається, обґрунтоване лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, що дає слідчому судді підстави вважати, що клопотання є необґрунтованим.

Тобто, вказані обставини не є достатніми підставами, передбаченими ст. 170 ч. 2 КПК України, для арешту майна.

Таким чином, клопотання органу досудового слідства не є обґрунтованим, не засноване на законі, доводи слідчого не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Також слідчим суддею не береться до уваги посилання представника власника майна на типовій договір про оренду земельної ділянки № 34-10/04-11 від 09.04.2010 року, оскільки в зазначеному договорі не вказана земельна ділянка, яка має кадастровий номер :00:004:0505, також слідчий суддя не бере до уваги розрахунки про сплату орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0505, оскільки в зазначеному документі не вбачається здійснення оплати земельного податку за вказану земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна, а саме сільськогосподарської культури кукурудзи, яка вирощується на самовільно зайнятій земельній ділянці за кадастровим номером :00:004:0505 площею 47,1859 га., розташованої за межами населеного пункту на території Безсалівської сільської ради, шляхом встановлення заборони будь-яким фізичним чи юридичним особам псувати, знищувати, відчужувати, а також здійснювати збір врожаю, у тому числі із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки, чи будь-якими іншим чином користуватися і розпоряджатися цим майном, окрім Головного управління Державної фіскальної служби та його структурних підрозділів відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали скерувати заступнику начальника СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області майору поліції, начальнику Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, іншим зацікавленим особам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27 вересня 2017 року о 16.00год.

Слідчий суддя - суддя

Лохвицького районного

суду Полтавської області ОСОБА_1