Справа № 570/2955/17
Номер провадження 1-кс/570/695/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили, 24) клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:
покликаючись на те, що слідчим суддею накладено 18 липня 2017 року арешт на його автомобіль, а він не був присутній в судовому засіданні, ОСОБА_3 у поданій 27 липня 2017 року заяві просить його скасувати.

Учасники розгляду клопотання до суду не з"явилися, будучи неодноразово повідомлені про його розгляд. У телефоній розмові слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 повідомили, що арешт з автомобіля вже знятий і розгляд клопотання не є актуальним для власника.

Неявка заявника є фактично невиконанням ним обов`язку довести обставини, передбачені КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання, а отже, є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання. Крім того, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Згідно п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до роз"яснень п.13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Чинний КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку даного рішення слідчого судді. Разом з тим, приймаючи до уваги правову позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015 (п.2.1 рішення), що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у ст.6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Делкур проти Бельгії» від 17 жовтня 1997 року та п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженю не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1