У х в а л а

14 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_1., розглянувши заяву захисника ОСОБА_5. про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

У заяві захисник ОСОБА_5, діючи в інтересах засудженого ОСОБА_2, порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисників ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6. в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2017 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2017 року, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України.

Захисник вважає, що суд касаційної інстанції, при вирішенні питання про відкриття/відмову у відкритті касаційного провадження, порушив вимоги частини четвертої статті 428 КПК та ухилився від свого процесуального обов'язку по відкриттю і оцінці доводів касаційної скарги. Також захисник стверджує, що оскаржувані рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій не відповідають висновкам постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку».

Просить скасувати ухвали апеляційного і касаційного судів щодо ОСОБА_2, а провадження у справі закрити. На підтвердження своїх вимог захисник додав до заяви ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2016 року, 23 листопада 2016 року і постанову Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку».

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 448 КПК передбачено необхідність додати до заяви оформлений належним чином документ, що підтверджує повноваження особи, яка її подає, відповідно до вимог цього Кодексу.

У частини першій статті 50 КПК закріплено, що повноваження захисника у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Захисник ОСОБА_5. не додав до заяви жодного з зазначених у законодавстві, належним чином оформлених документів, що підтверджують його повноваження.

Відповідно до частини другої статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України має міститись, у тому числі, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Пунктом 2 частини першої статті 445 КПК визначено підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України, а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

У заяві захисник не зазначає процесуальну норму (з урахуванням особливостей структури кримінальної процесуальної норми права), яка застосована неоднаково та не наводить обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК.

Підстава, закріплена в пункті 3 частини першої статті 445 КПК передбачає здійснення перевірки рішення касаційного суду на предмет його невідповідності/відповідності висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

У заяві, поданій із зазначеної вище підстави, повинно бути наведено, який конкретно висновок про застосування норми права у судовому рішенні суду касаційної інстанції не відповідає висновку щодо застосування тієї ж норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України, прийнятої за результатом перегляду судового рішення в порядку Глави 33 КПК.

ОСОБА_5. стверджує, що оскаржувані рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій не відповідають висновкам постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», яка не є рішенням, у якому міститься висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и л а:

Про недоліки заяви повідомити заявника - захисника ОСОБА_5. та надати йому строк для їх усунення до 5 грудня 2017 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_1