Справа № 308/9339/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/596/17, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року частково задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 (далі прокурор) клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (далі слідчий) та накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведеного 14.09.2017 обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , який 21.05.2017 ввезений на територію України гр. ОСОБА_10 та яким користується ОСОБА_6 , а саме:
- пластикова банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_2 ;
- пластикова банківська картка «Укрсиббанку» № НОМЕР_3 ;
- пластикова банківська картка «Унікредитбанку» № НОМЕР_4 ;
- пластикова банківська картка «Унікредиткард» № НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон «NOKIA» ІМЕІ НОМЕР_6 ;
- сім-картка № НОМЕР_7 ;
- грошові кошти в сумі 61 румунська лея.
У задоволенні решти клопотання відмовлено.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчим та прокурором як у клопотанні, так і під час його розгляду, доведено необхідність накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку автомобіля, яким користується підозрюваний ОСОБА_6 , грошові кошти, пластикові банківські картки, флеш накопичувач, мобільний телефон «NOKIA» IMEI НОМЕР_6 та сім-карту № НОМЕР_7 , а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, вказане майно підлягає арешту, і що таке втручання у права та інтереси його власника є виправданим. Крім того, в ухвалі вказується й на те, що інші вилучені в ході обшуку мобільні телефони та сім-картки, належать третім особам, що свідчить про те, що слідчим не доведено підстав для накладення на них арешту в рамках даного кримінального провадження. Тому, погоджене прокурором клопотання слідчого задоволено частково.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , яка судове рішення вважала законним та обґрунтованим, і заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку автомобіля, яким користується підозрюваний ОСОБА_6 , гроші кошти, пластикові банківські картки, флеш накопичувач, мобільний телефон марки «NOKIA» IMEI НОМЕР_6 та сім-карту № НОМЕР_7 , у зв`язку з чим, з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, вказане майно підлягає арешту й що таке втручання у права та інтереси його власника є виправданим.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує те, що вказане вище майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 є підозрюваним за ч. 4 ст. 369 КК України, санкція якої передбачає й додаткове покарання у виді конфіскації майна, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що, накладаючи арешт на гроші, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у наданні неправомірної вигоди ОСОБА_11 , як помічнику народного депутата на громадських засадах, який не є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а також те, що санкції ч. ч. 1 та 2 ст. 369 КК України не передбачає конфіскації майна, колегія суддів відхиляє як такі, що не підтверджені матеріалами кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що в доданих до клопотання матеріалах відсутні докази того, що вилучені під час обшуку автомобіля речі, у тому числі й гроші, належать саме ОСОБА_6 , оскільки під час проведення обшуку в автомобілі знаходилися ще й ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують висновок слідчого судді про необхідність накладення на них арешту. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення у цій частині, колегія суддів враховує те, що вказане майно вилучено з автомобіля, яким користується саме ОСОБА_6 , що дає підстави для висновку про те, що вони належать останньому; що в матеріалах провадження відсутні які-небудь належні та допустимі докази про належність цього майна іншим особам, і в ході апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , на наявність таких доказів не посилався.
З урахуванням наведеного вище, як такі що повністю спростовані матеріалами кримінального провадження й не спростовують висновку слідчого судді про накладення арешту на вищевказане майно, колегія суддів відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що вилучені пластикові картки та гроші не є предметом або об`єктом кримінального правопорушення, що ОСОБА_6 підозрюється в дачі грошових коштів як неправомірної вигоди, а не в їх отриманні, у зв`язку з чим, такі відповідно до ст. 98 КПК України не є речовими доказами в кримінальному провадженні та не підпадають під визначені ст. 170 КПК України критерії майна, на які може бути накладено арешт.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, а слідчий суддя постановив судове рішення про накладення арешту на майно, з порушенням встановлених кримінальним процесуальним законом строків для звернення з таким клопотанням та, відповідно, призначенням його до розгляду та накладенням арешту на зазначене в ньому майно, оскільки майно було вилучене 14.09.2014, клопотання зареєстровано 22.09.2017, до слідчого судді надійшло 11.10.2017, а рішення про накладення на нього арешту постановлено 17.10.2017, колегія суддів, враховуючи вищенаведене також визнає такими, що не впливають на висновок слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку автомобіля, яким користується підозрюваний ОСОБА_6 , гроші, пластикові банківські картки, флеш накопичувач, мобільний телефон марки «NOKIA» IMEI НОМЕР_6 та сім-карту № НОМЕР_7 .
Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень і не вбачає підстав для її скасування.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не заявлялось жодних клопотань як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, у тому числі клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року, якою частково задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведеного 14.09.2017 обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , який 21.05.2017 ввезений на територію України гр. ОСОБА_10 та яким користується ОСОБА_6 , залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: