Справа № 357/9890/17
1-кп/357/1194/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 29.08.2017 року від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні № 0003441 від 04.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Саливінки Васильківського району Київської області, гр. України, освіта середня, розлученої, працююча ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11.04.2017року близько 15 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «MERCEDES-BENZ SPRINTER» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись заднім ходом по території центрального ринку, неподалік будинку «Моноліт-Буд», що розташований за адресою вул. Куценко, 5-а в м. Біла Церква Київської області, у порушення вимог п.п.2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, допустила неуважність, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернулася за допомогою до інших осіб та під час руху заднім ходом автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER» внаслідок чого допустила наїзд переднім правим колесом вищевказаного транспортного засобу на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла з правого боку позаду вказаного автомобіля та не створювала перешкод для належного виконання водієм ОСОБА_4 вищеперерахованих Правил дорожнього руху України.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани на передній поверхні правої голінки у нижній третині, перелому правої великої гомілкової кістки в нижній третині діалізу та метаепіфізу, перелому правої малої гомілкової кістки в нижній третині діалізу, при чому відкритий перелом діалізу правої великої гомілкової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.

Перелом правої малої гомілкової кістки відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні.

Сукупність допущених порушень водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю, повністю підтвердила обставини вчиненого злочину і показала суду, що, має стаж керування автомобілями близько 15 років, в той день вона не знає навіть як воно трапилось, бачила потерпілу неподалік автомобіля перед початком руху заднім ходом, але не побачила під час наїзду, в чому в даний час щиро розкаюється.

Визнаючи себе повністю винною та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачена ОСОБА_4 просила суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Суд, допитавши обвинувачену, заслухавши прокурора, потерпілу, дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченої, вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй дій доведено у повному обсязі, її дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винної, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судима, розлучена, фізична особа-підприємець, характеризується позитивно за місцем проживання, не перебуває на обліку в Білоцерківській міській лікарні №4 у лікарів нарколога та психіатра, вперше вчинила тяжкий злочин з необережності, опікується та утримує неповнолітнього сина чоловіка, з яким проживають однією сім`єю.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється, чим активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдані її діями збитки потерпілій, - наведені обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає особу обвинуваченої такою, що не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, їй слід призначити покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавленням волі та застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України та суд вважає за необхідне не застосовувати додатковий вид покарання у виді позбавлення обвинуваченої прав керування транспортними засобами, так як робота обвинуваченої пов`язана з керуванням та використанням транспортних засобів.

Заходи забезпечення кримінального провадження, судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів не вбачається.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення прав керування транспортними засобами.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_7 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1