Справа № 487/5123/17
Провадження № 1-кп/487/481/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0002151 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, українки, громадянки України, незаміжній, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в невстановлений в ході досудового розслідування час, незаконно придбала у невстановленої особи наркотичний засіб, а саме канабіс, масою не менше 6,618 г, та незаконно зберігала його за місцем свого мешкання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2017 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено рослинну масу.

Згідно висновку експерта № 1308 від 04.09.2017 року, надана на експертизу рослинна маса, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 6,618 г.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 виною у вчиненні злочину, передбченного ст. 309 ч.1 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

21.09.2017 року в данному кримінальному провадженні №0002151 між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002151 і обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Поокласти на ОСОБА_4 обовязки передбачені п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 742,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по справі підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 21.09.2017 року укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002151 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.09.2017 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: сейф пакети №4182712, 2896438 у яких знаходиться канабіс масою 6,618г, та пристрій для куріння з пляшки та фрагменту каністри з нашаруванням екстракту канабісу масою 0,203 г, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Заводського відділу поліції знишити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області витрати на проведення експертизи 742,20 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1