Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/120/18
Провадження № 1-в/475/11/18
У Х В А Л А

06.03.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої- судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Доманівка Миколаївської області клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016році»:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Зелений Яр, Доманівського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, приватний підприємець, має сина ОСОБА_5 , 2015р. народження, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , засудженого вироком апеляційного суду Одеської області за ч 1, ч 2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання, призначеного апеляційним судом Миколаївської області від 08.12.2016р. за ч 1, ч 2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію у 2016", а саме: ст.1 п. "в" у зв"язку, з тим що він має сина ОСОБА_6 , 2015р. народження, відносно якого не позбавлений батьківських прав.

В клопотанні засуджений зазначив, що кримінальне правопорушення, за яким його було засуджено, було вчинено до набрання чинності Закону України "Про аміністію у 2016 році", злочин не відноситься до категорії тяжких або особливо тяжких злочинів, а тому він має всі підстави для звільнення від відбування покарання по амністії.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор ОСОБА_3 вважала , що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, так як відповідно до ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" не підлягають звільненню особи, які вчинили триваючі або продовжувані злочини. Крім того, дія цього закону застосовується лише протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону і розглядається судом на підставі ст.539 КПК України за місцем відбуття покарання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню із слідуючих підстав:

Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили--не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м.Одеси від 14.06.2016р. за ч 1. ч 2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вироком апеляційного суду Одеської області від 08.12.2016р. вирок Київського районного суду м.Одеси від 14.06.2016р. частково скасований в частині застосування ст.ст.75,76 КК України та винесений новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано засудженим за ч 1, ч 2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Злочин, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджений, відповідно до ст. 12 КК України не відноситься до категорії тяжких або особливо тяжких злочинів.

Зі змісту вироку суду вбачається, що злочини вчинені в період з 23.06.2015р. по 23.12.2015р., тобто до набрання чиності Закону України "Про амністію у 2016 році".

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 є його батьком, який не позбавлений батьківських прав відносно сина, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 20.02.2018р.

Обставини, які б виключали можливість застосування амністії до засудженого, передбачені ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлені.

Прокурор висловила думку, що дане клопотання повинно розглядатися за місцем відбуття покарання.

Однак, відповідно до листа судді Київського районного суду м.Одеси на ім"я прокурора Одеської області від 11.01.2018р., вирок апеляційного суду Одеської області від 08.12.2016р. на даний час не виконаний і протягом строку з моменту набрання чинності вироку суду до часу розгляду даного клопотання взагалі не виконувався правоохоронними органами не по вині засудженого. По даному факту була проведена перевірка, що вбачається з листа заступника начальника управління прокуратури Одеської області від 24.01.2018р.

Засуджений ОСОБА_4 двіччі звертався до Київського районного суду м.Одеси з клопотанням про звільнення його по амністії, але ухвалою судді від 27.12.2017р. та 11.01.2018р. клопотання поверталося для належного звернення за місцем відбування покарання засудженою особою.

Враховуючи, що засуджений не відбуває покарання, не переховується від відбування покарання, а вирок не виконується не по вині засудженого, суд вважає, що по аналогії за ст.539 ч 2 п.3 КПК України клопотання про вирішення питання, пов"язаного із виконанням вироку розглядається місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений. Засуджений ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання с.Зелений Яр, Доманівського району, Миколаївської області, тому дана справа підпадає під територіальну юрисдикцію Доманівського районного суду Миколаївської області.

Не розгляд клопотання про застосування аміністії, при наявності підстав для звільнення від відбування покарання по причині невиконання вироку суду правоохоронними органами, порушує права засудженого на свій захист, а тому суд зобов"язаний прийняти відповідне рішення при зверненні засудженого за захистом порушеного права.

Крім того, прокурор вважає, що дія Закону України "Про амністію у 2016році" не поширюється на ОСОБА_4 , так як звільненню підлягали засуджені лише не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону та не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини.

Однак, суд вважає, що прокурор помилково прийшов до цього висновку.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році"- дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.

Відповідно до вироку апеляційного суду Одеської області від 08.12.2016р. злочини вчинені ОСОБА_4 в період з 23.06.2015р. по 23.12.2015р., тобто до набрання чиності Закону України "Про амністію у 2016 році". На даний час в проваджені суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.190 КК України, вчиненого в період з 30.07.2015р. по 09.10.2015р., рішення по даному провадженню ще не прийнято. Дані злочини є закінченими і не переривалися після набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016році".

Згідно з положеннями ст.85, 86 КК України, Закону України "Про застосування амністії в Україні" суд зобов"язаний розглянути питання щодо застосування до засуджених амністії, при наявності для цього підстав, незалежно від строку звернення до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню, а засуджений, який не заперечував проти застосування до нього акту амністії, підлягає звільнення від відбування покарання по амністії.

Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 85,86 КК України, ст.1, 10,11 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.ст.1, 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , засудженого вироком апеляційного суду Одеської області від 08.12.2016р. за ч 1, ч 2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі - від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 7 (семи) діб з моменту її проголошення.

суддя : ОСОБА_1