НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5214/17
Провадження № 1-кп/0182/654/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2017 року за №0003167 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомихайлівка, Красноокнянського району, Одеської області, молдован, громадянин України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні сина 2014 р.н. та доньку 2017 р.н., працюючого охоронцем в агрофірмі «Славутич», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.05.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

08.08.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково на 1 рік 2 місяці 18 днів на підставі постанови Самарського районного суду м. дніпропетровська від 13.02.2014 року,

за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28.07.2017 року приблизно о 21годині, керуючи технічносправним транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , із пасажиром на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_5 , рухався по проїзній частині вул. Шаркуна з боку пров. Ясний в напрямку залізничного мосту смт. Червоногригорівка, Нікопольського району Дніпропетровської області.

Під час керування транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ 2106», держаний номерний знак НОМЕР_1 водій ОСОБА_3 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінами, і в цей же час, навпроти буд. №13 вищевказаної проїзної частини вулиці Шаркуна, втратив контроль над керуванням транспортного засобу, змінив напрямок свого руху вправо, виїхав за межі проїзної частини на узбіччя, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним транспортного засобу з деревом.

Внаслідок зіткнення транспортного засобу з нерухомою перешкодою деревом, пасажир автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3б), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

- п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»,

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

- п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Відповідно до висновку судово авто технічної експертизи №6/10.1-729 від 29.08.2017 року, невиконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної події.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи №558 від 15.09.2017 року пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, синців обох повік лівого ока, саден голови (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані), закритого перелому правої ключиці, закритої травми живота, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.2.2 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Неумисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину повністю та пояснив, що він не отри маючи в законний спосіб право на керування будь-яким транспортним засобом, купив автомобіль ВАЗ 2106 без належного оформлення. Попередній власник автомобіля сам пригнав його до нього додому. Втрьох вони відзначали придбання автомобіля та випили приблизно по 200г горілки, але їм стало мало та вони разом з ОСОБА_6 поїхали в магазин за горілкою. З-під залізничного мосту їм назустріч виїхав міні вен і він, щоб уникнути зіткнення здійснив відворот керма вліво, але ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні злякався, та схопився за кермо, викрутивши його праворуч, внаслідок чого вони виїхали на узбіччя, де наїхали на каміння та в`їхали в дерево. ОСОБА_7 одержав тілесні ушкодження, але т.я. останній фактично проживає разом з його родиною, вони лікували його за власні кошти. Просив призначити покарання у вигляді штрафу, щоб не втратити роботу та поможливості не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки він має на меті одержати посвідчення водія.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що його батьки померли, а родичі відмовилися від нього, тому його приютив ОСОБА_3 зі своєю родиною де він і проживає до теперішнього часу. Він допомагає по господарству родині обвинуваченого,а вони його утримують за це , надаючи притулок та їжу. Дійсно вони святкували купівлю автомобіля, але їм не вистачило горілки і він разом з ОСОБА_8 поїхали в магазин. Він перебував на передньому пасажирському сидінні, і коли побачив що на них їде міні вен, він злякався і схопився за кермо, потяг його вправо. Від чого автомобіль зіткнувся з деревом. Особисто він отримав забиту травму живота, черепно-мозкову травму голови та перелом ключиці. Тиждень він перебував в лікарні. Усе лікування сплачувала родина ОСОБА_9 . Матеріальних претензій до обвинуваченого він не має і просив не позбавляти його волі, а по можливості застосувати до нього штраф.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження..

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенню, давав правдиві покази, сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, повідомивши обставини їх вчинення, задовільно характеризується за місцем свого постійного проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує у повній родині, працює і має стабільне законне джерело доходу. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який проживає спільно з родиною обвинуваченого, яка його приютила та замінила рідних людей, і який просив не позбавляти волі обвинуваченого, до якого претензій матеріального характеру не має. З урахуванням викладених обставин, вважаю, що достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 буде покарання у вигляді штрафу. Обставиною, що обтяжує вину обвинуваченого є вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , не одержував у спосіб, передбачений законом, право на керування транспортними засобами, що доведено адміністративним протоколом від 28.07.2017 року про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом без документів та страхового полісу, вважаю недоцільним позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки таке право ОСОБА_3 не надавалося.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Цивільний позов у провадженні не завялений.

Керуючись ст.ст. 124, ч.3 ст.349, 370,371,374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід, стосовно засудженого ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта у сумі (395 грн. 48 коп.) триста дев`яносто п`ять гривень сорок вісім копійок.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1