Справа № 635/4462/17
Провадження № 1-кп/535/750/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 08.06.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Суд визнає доведеним, що 07 червня 2017 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазину «Йолка», що розташований за адресою: площа Центральна, 4 в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, маючи злочинний намір. Спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підбіг до потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого через тулуб за шию була надіта сумка з тканини темно зеленого кольору та в якій знаходились грошові кошти у сумі 1142 грн. 00 коп., мобільний телефон ТМ «Samsung S 5212», вартістю 300 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта оператора ТОВ «Київстар», на рахунку якої знаходили грошові кошти у сумі 15 грн. 00 коп., мобільний телефон ТМ «Nokia 6233», вартістю 320 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта оператора ПрАТ «МТС-Україна», на рахунку якої були грошові кошти у сумі 40 грн. 00 коп, а всього майна на загальну вартість 620 грн. 00 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №10982-10985 від 22.06.2017 р. ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса та намагався шляхом ривка зірвати вказану сумку та таким чином, відкрито заволодіти майном, що належало потерпілому ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_4 свій злочинний намір не довів до кінця, так як його злочинні дій, пов`язані з відкритим викраденням чужого майна були зупинені потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся і підтвердив обставини вчинення злочину так, як описано вище у вироку.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, покарння просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 349 ч. 3 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не заперечуються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України закінчений замах на грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий,за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічних диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштований, проте з 21.06.2017 р. працює на посаді маляра у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 ч. 1 п. 1) КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині.

Згідно ст. 12 ч. 4 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України, являється злочином середньої тяжкості.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме даний вид покарання буде сприяти його виправленню і попередить скоєння ОСОБА_4 аналогічних нових злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив злочин середньої тяжкості, а також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, а тому вказані обставини підпадають під дію ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію в 2016 році».

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого.

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. № 1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 серпня 2013 року Петропавлівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вчинив злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинене в червні 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії обмежень, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом встановлено, що амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.

Речовий доказ, а саме лезо від канцелярського ножа, вилучене в ході огляду місця події від 07.06.2017 р., переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 10982-10985 від 22.06.2017 р. у розмірі 396 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за вчинення вказаного злочину у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 10982-10985 від 22.06.2017 р. у розмірі 396 грн. 00 коп. (триста дев`яносто шість гривень нуль копійок).

Речовий доказ, а саме лезо від канцелярського ножа, вилучене в ході огляду місця події від 07.06.2017 р., переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1