Справа №560/1/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 січня 2018 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження №0000787 від 31.12.2017 року,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про накладення арешту на автомобіль марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області, а також на 49 одиниць м`ясопродукції (туші тварин), упаковані до поліетиленових пакетів чорного кольору.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787 від 31.12.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст.227 КК України.
Вказує на те, що 31 грудня 2017 року до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення старшого лейтенанта Мензюк про те, що працівниками прикордонної служби було виявлено автомобіль марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому невідомі особи перевозили "контрабанду".
В ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та 49 одиниць м`ясопродукції (туші тварин) упаковані в поліетиленовий пакет чорного кольору. Вилучене майно постановою від 31.12.2017 року визнане та приєднане до матеріалів кримінального провадження №0000787 від 31.12.2017 року у якості речових доказів.
У клопотанні слідчий Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 ставить питання про накладення арешту на вказане майно для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також для збереження речових доказів.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.
Власник вилученого майна, а саме 49 одиниць м`ясопродукції у судове засідання не викликався, у зв`язку з відсутністю даних про нього у матеріалах клопотання, всупереч п.3 ч.2 ст.171 КПК України.
Власник вилученого майна, а саме автомобіля марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча, в силу ст.135 КПК України, викликався на розгляд даного клопотання по телефону.
Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання відмовити з огляду на те, що автомобіль марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 не є ні об`єктом, ні предметом злочину, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме по ст.227 КК України - умисне введення в обіг на ринку України (випуск на ринок України) небезпечної продукції. Отже, необхідність такого арешту слідчим не доведена.
Вислухавши думку слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 дослідивши додані до клопотання копії документів, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Аналізуючи дане клопотання про арешт майна та пояснення слідчого, останній вказує, що метою застосування такого арешту є збереження речових доказів.
Зазначене підтверджується постановою слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 31.12.2017 року про визнання та приєднання переліченого у клопотанні майна в якості речових доказів до кримінального провадження №0000787 від 31.12.2017 року.
Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України цього Кодексу.
Однак вищевказані вимоги слідчим дотримані не в повному обсязі.
Зазначаючи обставини, якими слідчий обґрунтовує свої доводи, не наводить підставу для накладення арешту на вказане ним майно та обґрунтування необхідності такого такого арешту.
У матеріалах клопотання також відсутні відомості про власника тушок тварин або ж факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.
До того ж, вказаний перелік майна не містить чіткої конкретизації та ідентифікації, що надає можливість відрізнити його від іншого аналогічного майна.
Обов`язок подачі таких даних лежить саме на слідчому, який звернувся з клопотанням про арешт майна.
Крім того, як у клопотанні, так і у витязі з ЄРДР та рапорті, які наявні у матеріалах клопотання, містяться відомості про контрабанду, хоча правова кваліфікація значиться по ст.227 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне введення в обіг на ринку України (випуск на ринок України) небезпечної продукції.
Основним безпосереднім об`єктом такого злочину є встановлений порядок здійснення господарської діяльності в частині унеможливлення випуску на ринок України небезпечної продукції, а додатковими об`єктами - право споживача на безпеку продукції, життя і здоров`я людини, довкілля, власність.
Однак, даних про те, що зазначена у клопотанні м`ясопродукція є предметом порушення встановленого порядку здійснення господарської діяльності, слідчим не надано.
Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні діяння з введення в обіг (випуску на ринок України) небезпечної продукції, вчиненого у великих розмірах. Згідно з приміткою до ст.227 КК України введення в обіг небезпечної продукції вважається вчиненим у великих розмірах, якщо загальна вартість такої продукції перевищує п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Будь-яких розрахунків вартості вилученої м`ясопродукції слідчим не наведено та не долучено доказів, які такий розмір підтверджували б.
Слід зважати на той факт, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є місце його вчинення - ринок України, тобто сфера безпосереднього товарного обороту, обміну грошей на товари, роботи, послуги і навпаки.
Тому, злочин вважається закінченим із моменту введення в обіг (випуску на ринок України) небезпечної продукції у великих розмірах, тобто коли така продукція фактично була передана іншим суб`єктам господарювання, що діють на ринку, або безпосередньо споживачам.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 31.12.2017 року, вказана м`ясопродукція була вилучена з автомобіля "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 біля с.Кураш Дубровицького району Рівненської області в лісовому масиві.
Отже, такі обставини не свідчать про передачу такої продукції суб`єктам господарювання, що діють на ринку чи/або споживачам.
До того ж, суб`єкт такого злочину є спеціальний.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У судовому засіданні не встановлено підстав для арешту майна, так як дане клопотання є передчасним, оскільки на момент його розгляду не визначений власник майна, а саме м`ясопродукції, не встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні певною особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, бо до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені лише дані про виявлення ймовірної контрабанди, що само по собі не містить інформації про наявність кримінального правопорушення, бо відсутні вказання на необхідні ознаки складу злочину, передбаченого ст.227 КК України, що у відповідності із ст.173 КПК України, обумовлює відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Крім того, як зазначив у судовому засіданні слідчий, у разі накладення арешту на м`ясопродукції, придатних умов для її зберігання Дубровицький ВП не має.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
На підставі викладеного, виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, рахую, що слідчий не надав суду належних доказів щодо необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у кримінальному провадженні №0000787 від 31.12.2017 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.7, 9, 22, 94, 170 - 173, 307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, а саме автомобіля марки "Мерседес-Бенз Спрінтер" д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , жителю смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області, а також на 49 одиниць м`ясопродукції (туші тварин), упакованих до поліетиленових пакетів чорного кольору - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1