АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/156/18 Справа № 691/1212/17 Категорія: ч. 2 ст.309, ч.1 ст.310 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженки м. Городище Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одружена, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працююча, не судима,

визнана винною та засуджена:

- ч.1 ст.310 Кримінального Кодексу України, та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

- ч.2 ст.309 Кримінального Кодексу України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.І ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 , остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо остання протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

Згідно ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60коп. на користь держави.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за те, що на початку травня 2017 року, точної дати та часу досудовим слідством встановити не представилося можливим, на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посіяла та в подальшому вирощувала шляхом прополювання від бур`яну 37 рослин коноплі.

29 серпня 2017 року у період часу з 13год. 15хв. по 14год. 40хв. На підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області, під час обшуку, за місцем проживання ОСОБА_8 у домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вказані рослини коноплі.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи №2/2059 від 05.09.2017 року встановлено, що надані на експертизу рослини у кількості 37 (тридцять сім) штук є рослинами роду коноплі (СаппаЬіз), які містять психотропну речовину.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.310 КК України - незаконний посів та вирощування конопель у кількості від 10 до 50 рослин.

ОСОБА_8 , у кінці червня 2017 року, точної дати та часу досудовим слідством встановити не представилося можливим, перебуваючи на подвір`ї будинковолодіння, по місцю свого постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від рослини коноплі, яку посадила на початку травня 2017 року, від`єднала верхівкові частини, чим незаконно, умисно, придбала їх, перенесла до підсобного приміщення за вказаною адресою. Висушила та подрібнила, чим виготовила особливо небезпечниі наркотичний засіб, який у подальшому незаконно зберігала в підсобному приміщенні зі вищевказаною адресою для власних потреб, без мети подальшого збуту до 13год. 15хв. 29 серпня 2017 року, коли під час проведення обшуку будинковолодіння по місто проживання останньої, поліцією виявлено та вилучено суху у подрібненому стан: речовину зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерті №2/2094 від 18.09.2017 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - каннабіс, загальною масою 9,725 грама.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в суді першої інстанції вважає, що даний вирок підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 1 ст. 310 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. Апеляційні вимоги прокурора мотивовані тим, що ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.310 КК України призначено з порушенням ч.3 ст.61 КК України, а саме обмеження волі призначено особі, яка має дітей віком до 14 років.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, міркування прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом не виконані.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковані за ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України вірно.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч.2 ст.309 КК України відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, які досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.

Як свідчать матеріали кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_8 є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на її утриманні. При цьому ОСОБА_9 не досяг чотирнадцятирічного віку та є малолітнім.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_8 входить до переліку осіб, яким не може бути призначено покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону України неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.

Норма п.4 ч.1 ст.409 КПК України регламентує, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безумовною підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з вищенаведеним, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.310 КК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_11 в частині призначення покарання - змінити.

ОСОБА_8 пом`якшити призначене покарання за ч.1 ст.310 КК України з одного року обмеження волі до штрафу в сумі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.1 ст.310 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року, стосовно ОСОБА_11 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :