Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/1744/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/65/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено, що ОСОБА_6 набув в установленому порядку статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим та прокурором не надано постанови про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, хоча матеріали кримінального провадження знаходились у слідчого. Це також не дозволило слідчому судді визначити строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, натомість як застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а зокрема запобіжних заходів, можливе виключно в межах досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 10 квітня 2017 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного із проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. 10 квітня 2017 року було встановлено відсутність ОСОБА_6 за місцем мешкання. Відповідно до вимог ст.ст. 278, 111, 135 КПК України, 10 квітня 2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, було під підпис вручено його матері ОСОБА_6 , та оголошено останнього у розшук. 28 грудня 2017 року було встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 . Злочин, у скоєнні якого підозрюється останній, згідно зі ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких. Вищезазначене дає достатні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки останній вчинив злочин в період іспитового строку та перебував у розшуку, існує ризик, що він може вчинити інший злочин.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13 березня 2017 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження дерев`яної двері, проник до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: скутер «Ноndа Dіо» у корпусі темно-синього кольору, вартість якого, згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Нотаріус» про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки від 29 березня 2017 року, складає 3000 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину разом із викраденим скутером, який у подальшому передав на зберігання ОСОБА_12 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
15 березня 2018 року до ЄРДР за №0000994 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
10 квітня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, через його мати - ОСОБА_13 .
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки слідчого судді про те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного, ґрунтуються на матеріалах провадження, у яких відсутні відомості про повідомлення останнього про підозру в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Так, відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, відомості про вчинене кримінальне правопорушення, за фактом викрадення майна у ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2017 року.
Повідомлення про підозру від 10 квітня 2017 року вручено матері ОСОБА_6 в той же день.
Разом з цим в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що органом досудового розслідування до цього вживались заходи для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, на що обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя.
Більш того, мати підозрюваного - ОСОБА_13 під час допиту саме 10 квітня 2017 року повідомила слідчому, що ОСОБА_14 знаходиться в реабілітаційному центрі, куди вона особисто його доставила.
Проте, без перевірки зазначених відомостей, в той же день постановою слідчого оголошено розшук ОСОБА_13 та кримінальне провадження зупинено.
При цьому, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що на час звернення з клопотанням 29 грудня 2017 року досудове розслідування відновлено у встановленому законом порядку.
Не надано таких відомостей прокурором і при апеляційному розгляді, як і відомостей про те, що органом досудового розслідування дійсно вживались заходи для вручення ОСОБА_6 вищевказаного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.
За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання.
Крім того, при апеляційному розгляді захисник - адвокат ОСОБА_15 зазначила, що ОСОБА_6 вже повідомлено про підозру особисто, але у вчиненні іншого кримінального правопорушення - передбаченого ч.2 ст.289 КК України. На цей час досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт направлено до суду. Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_6 виконує.
Прокурор проти вказаних доводів захисника не заперечував.
Враховуючи викладене і те, що прокурором не спростовані висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4