справа № 208/6955/17
№ провадження 1-кп/208/268/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002277 від 27.10.2017 і угоду про визнання винуватості, укладену прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ахангаран, Ташкентської області, росіянка, громадянка України, маюча середньо-технічну освіту, не працююча, не одружена, маюча на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 р.н. та 2009 р.н., зареєстрована та проживаюча: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002277 від 27.10.2017 та угоди про визнання винуватості від 05.12.2017р. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_4 влітку 2017 року в денний час доби ( більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), знаходячись неподалік вул. Ціолковського м. Кам`янське в районі Самишиної балки (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «канабіс» для особистого вживання без мети збуту, в порушенні вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 №60/95ВР із змінами і доповненнями, умисно, шляхом збирання дикорослих нарковмісних рослин, нарвала невстановлену в ході досудового розслідування кількість листя дикорослих рослин роду конопель, чим здійснила незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс».

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «канабіс», ОСОБА_4 шляхом перенесення невстановленої кількості зірваних влітку 2017 року в денний час доби (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) неподалік вулиці Ціолковського в місті Кам`янське в районі Самишиної балки (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено) дикорослих нарковмісних рослин роду конопель здійснила їх переміщення до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на балконі розмістила частини дикорослих рослин зеленого кольору роду конопель, а саме канабісу, яких відносять до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (точну кількість досудовим розслідуванням не встановлено). Таким чином, ОСОБА_4 вчинила умисні дії пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичного засобу у володінні останньої, починаючи з моменту перенесення особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонений - «канабіс», з одного місця в інше.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено «канабіс», перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 висушила і подрібнила зірвані дикорослі нарковмисні рослини роду конопель, чим здійснила виготовлення придатного для вживання особливо небезпечного засобу - «канабіс», для власного вживання без мети збуту та почала зберігати в ящику комоду однієї з кімнат вищезазначеної квартири, де проживає.

14.11.2017 у період часу з 12.20 год. до 13.35 год. працівниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 . У ході обшуку вищевказаної квартири було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору масою 19,777 г., що зберігалась в ящику комоду однієї з кімнат вказаної квартири, та згідно висновку експерта №1/8.6/4550 від 23.11.2017 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 18,986 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, незаконно придбала, виготовила та зберігала наркотичний засіб «канабіс», маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 18,986 г, який відповідно до списку № 1 Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), внесеними Постановою KM України № 1298 від 02.12.2009, перевищує невеликі розміри наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні да зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

05 грудня 2017 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002277 та притягнутої в якості обвинуваченої у цьому проваджені ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України в приміщені прокуратури Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Губи, 2 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачена жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджала, в ході досудового розслідування беззастережно визнавала вину та активно сприяла проведенню досудового розслідування. Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язується:

при володінні інформацією щодо осіб, які виготовляють, зберігають, вирощують, збувають наркотичні засоби та інші кримінальні правопорушення повідомляти негайно правоохоронні органи.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 матеріальна шкода не заподіяна, а тому потреби у їх відшкодуванні немає.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої (згідно зі ст.66 КК України), є щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої (згідно ст.67 КК України) під час досудового розслідування не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої (згідно ст.89 КК України раніше не судима, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей), сторони узгодили наступне покарання:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для обвинуваченої є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання підозрюваною Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Крім того, обвинувачена розуміє, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала що між нею та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. Злочин вчинила при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між нею і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості, відсутність потерпілого, та у випадку завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винної, ступеню та характеру сприяння обвинуваченої у проведенні досудового розслідування щодо неї, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується з задовільної сторони, не перебуває на обліку у психіатра, раніше не судима, має на утриманні неповнолітніх дітей, її щире каяття, допомогу у розкритті злочину, відсутність тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, а саме: призначити покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.12.2017 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002277 від 27.10.2017р., з одного боку та обвинуваченою у цьому проваджені ОСОБА_4 з іншого боку, укладену в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури за адресою м. Дніпродзержинськ, вулиця Губи, 2.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 989,60 грн. витрат, пов`язаних із проведенням судово-хімічної експертизи за № 1/8.6/4550 від 23.11.2017 року.

Речові докази:

Спец. Пакети № 2256959, № 1375046, № 1376478, № 1376479, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кам`янського ВП, квитанція № 003767 знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1