Номер провадження: 11-кп/785/43/13
Головуючий у першій інстанції Вовків Ю.Р.
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2013 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мандрика В.А,

суддів Кожем'якіна О.А., Тарівєрдієва Т.А.,

за участю прокурора Коздоби Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, проживаючий в АДРЕСА_1, раніше не одноразово судимий, останній раз 18 жовтня 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений: за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого ОСОБА_2 призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_2 частково приєднано покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2011 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено йому покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Під вартою з 07.11.2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 в середині вересня 2012 року з корисливою метою проник у двір будинку АДРЕСА_2 звідки таємно викрав належне ОСОБА_3 майно вартістю 240 грн.

Він же в середині вересня 2012 року проник у двір будинку АДРЕСА_3 звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_4 вартістю 520 грн.

Він же в середині вересня 2012 року проник у двір будинку АДРЕСА_4 звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_5 вартістю 200 грн.

Він же 19 вересня 2012 року біля 19 години проник у двір будинку АДРЕСА_5, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_6 на вартістю 615 грн.

Він же 15 жовтня 2012 року близько 10 години проник у двір будинку АДРЕСА_6 звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_7 вартістю 500 грн.

Він же 15 жовтня 2012 року близько 20 години проник у двір будинку АДРЕСА_7, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_8 вартістю 650 грн.

Він же у кінці жовтня 2012 року проник у двір будинку АДРЕСА_3 звідки таємно викрав майно приналежне ОСОБА_4 вартістю 780 грн.

Він же у кінці жовтня 2012 року біля 19 години та 30 жовтня 2012 року близько 23 години проник у двір будинку АДРЕСА_8 в м. Ізмаїл Одеської області, звідки таємно викрав майно приналежне ОСОБА_9 на загальну суму 900 грн.

Він же 07 листопада 2012 року близько 13 години проник у двір будинку АДРЕСА_9 Одеської області, де таємно підготував до викрадення майно приналежне ОСОБА_4 вартістю 780 грн., однак свій умисел не довів до кінця з причин, не залежних від його волі.

В апеляції обвинувачений просить врахувати стан його здоров'я, щире розкаяння в скоєному, сприяння в розкритті злочину, часткове погашення збитків, перебування на його утриманні батьків- пенсіонерів та пом'якшити йому покарання.

Вислухавши доповідача, прокурора про залишення апеляції без задоволення, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції за наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку злочинів підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, дії ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України кваліфіковано правильно, що не оскаржується в апеляції.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, сукупність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та призначив йому покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України.

Доводи апеляції про пом'якшення призначеного судом покарання не ґрунтуються на законі та не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки при призначенні покарання суд врахував пом'якшуючі покарання обставини. Окрім того, ОСОБА_2 скоїв злочини повторно, в період іспитового строку, що свідчить про наявність в нього позиції на скоєння злочинів та небажанні ставати на шлях виправлення.

За таких обставин підстави для задоволення апеляції, зміни чи скасування вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року відносно нього за ст. 185 ч.3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України - без змін.

Судді апеляційного суду В.О. Мандрик

Одеської області

О.А. Кожемякін

Т.А. Тарівєрдієв