АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/161/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001756 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ставрополь, Ставропольського краю, Російської Федерації, громадянина України, розлученого, раніше неодноразово судимого: 13.02.2008 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 02.11.2010 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 24 дні; 11.02.2015 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяці, покарання не відбув, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підвальне приміщення,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст.ст. 71 ч.1, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 11.02.2015 р. Київського районного суду м.Харкова, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком 2 роки.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасовано та звільнено його з під варти в залі суду.
В строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано термін перебування його під вартою з 13.04.2015р. по 20.07.2016р.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 відмовлено.
Речові докази - оптичні диски зберігати разом зі справою, речі обвинуваченого, потерпілого, ножі , біологічні зразки тощо визначено знищити.
Згідно вироку, 12.04.2015р. приблизно о 21.00 годині ОСОБА_8 знаходячись поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , під час сварки з раніше незнайомим ОСОБА_9 , що раптово виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин, які виникли з приводу того, що ОСОБА_9 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння , позичив 5 грн у ОСОБА_8 для купівлі пляшки спиртного для сумісного вживання, але після придбання спиртного, не бажаючи розпивати його разом з ОСОБА_8 і не бажаючи повертати йому гроші, став його проганяти , штовхати, бити кулаками по голові не менш двох ударів, ногами по тулубу не менш двох ударів, але ОСОБА_8 не уходив та вимагав повернення йому грошей, тоді ОСОБА_9 достав складний ніж , та погрожуючи ОСОБА_8 продовжив вимагати, щоб ОСОБА_8 пішов, але ОСОБА_8 схопившись своєю лівою рукою за лезо ножа, вихопив його у ОСОБА_9 , переклав його в свою праву руку, та захищаючись від протиправних дій ОСОБА_9 , перевищуючи при цьому межі необхідної оборони , маючи умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень , використовуючи ніж, тримаючи його в правій руці, діючи умисно, наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область живота, спричинивши останньому , згідно висновків судово-медичних експертиз № 297-А/15 від 15.05.2015р., № 412-А/15 від 08.06.2015р. проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням пасма великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча, що відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого залишив місце вчинення злочину.
При цьому , в ході вищезазначеної сварки з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 маючи умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання заподіяв ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: садна на голові, різані рани на лівій кисті, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісткових уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої кістки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків. За ступенем тяжкості садна і різані рани це легкі тілесні ушкодження, перелом основи середньої фаланги 2-го пальця лівої кисті (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків і перелом середньої фаланги 4-го пальця лівої руки на рівні діафізу (на тлі остеопорозу) без зміщення кісних уламків це ушкодження середньої ступеня тяжкості за критерієм тривалості розкладу здоров`я.

Під час апеляційного розгляду, відповідно до ч. 1 ст.403 КПК України, захисник ОСОБА_7 відмовився від своєї апеляційної скарги, вказавши про те, що внаслідок встановлення факту смерті обвинуваченого ОСОБА_8 обвинувальний вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. а також невідповідністю призначеного судом покарання обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. На підстав ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 11.02.2015 року, призначити остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, а саме в частині скасування оскаржуваного вироку, внаслідок встановлення факту смерті обвинуваченого та необхідності закриття кримінального провадження, а також думку захисника, який підтримав прокурора під час апеляційного розгляду, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів бере до уваги процесуальну позицію прокурора, який приймав участь під час апеляційного розгляду, щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, внаслідок отримання відомостей про смерть обвинуваченого ОСОБА_8 .
При цьому прокурор не підтримав та не заявляв будь-яких клопотань щодо дослідження доказів по справі.
Згідно пояснень захисника, який вважав слушною процесуальну позицію прокурора щодо застосування норми, яка міститься в п.5 ч.1 ст.284 КПК України, він також вважав за необхідне, внаслідок встановлення факту смерті його підзахисного, скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та закрити провадження.
Відповідно п.5 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Згідно зі ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Як вбачається з відомостей рапорту на ім`я начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , факт смерті громадянина ОСОБА_8 зареєстровано в Київському ВП ГУНП в Харківській області 17 червня 2017 року. Відповідно до висновку експерта №1665-ДМ/17, смерть ОСОБА_8 зумовлена захворюванням легень - фібринозно-гнійною бронхоплевропневмонією, патоморфологічні ознаки якої, виявлені при судово-медичній експертизі трупа, що підтверджується судово-гістологічною експертизою, а саме - фібринозно-гнійний плеврит, гнійна бронхопневмонія. Розвиток цього захворювання протікав на фоні інтоксикації організму, що і стало безпосередньою причиною смерті. Враховуючи розвиток трупних явиш на момент проведення судово-медичної експертизи трупа, смерть його наступила не менш ніж за 24 години до дослідження трупних явищ в секційній залі.
Необхідності у провадженні для реабілітації ОСОБА_8 не вбачається.

За таких обставин, з урахуванням думки прокурора і захисника, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , що чітко передбачено КПК України у ст.417 та п.5 ч.1 ст.284 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись статтями п. 5 ч. 1 ст.284, ст.407, ст.417, ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 липня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 - скасувати.
На підставі п. 5 ч. 1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження № 0001756 за обвинуваченням ОСОБА_8 - закрити, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4