Справа № 356/1551/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1196/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 20.12.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 на вирок Березанського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не одружена, працююча, освіта вища, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , раніше не

притягалась до кримінальної відповідальності
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України - 5(п`ять)років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено обвинувачену від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки та покладено на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи - 921(дев`ятсот двадцять одну) гривню 60копійок .

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 15 травня 2015 року на : квартиру АДРЕСА_2 ; домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком, 18 лютого 2015 року ОСОБА_7 прибула до Березанської ВК №95 УДПтС України в м. Києві та Київській області, яка розташована за адресою :Київська область, м. Березань, вул. Поштова 2 для передачі своєму давньому знайомому, засудженому ОСОБА_13 продуктової передачі та короткострокової зустрічі з ним. Перебуваючи біля в`їзду до Березанської ВК №95 УДПтС України в м. Києві та Київській області, відкрила багажник автомобіля ,щоб дістати пакет з продуктами харчування,до неї підійшов невідомий чоловік та передав їй грошові кошти скручені в трубочку і обмотані скочем для передачі засудженому ОСОБА_13 ,повідомивши при цьому ,що до неї підійдуть та заберуть. ОСОБА_7 взяла у невідомого чоловіка вказаний згорток та поклала до кишені своєї шуби. Передавши продуктову передачу ОСОБА_7 будучи біля свого автомобіля дістала з кишені шуби згорток , який їй передав невідомий чоловік та сховала до своєї спідньої білизни,а саме до бюстгальтера та зберігаючи вказаний згорток при собі пройшла до адміністративної будівлі Березанської ВК №95 для оформлення заяви на короткострокове побачення із засудженим ОСОБА_13 .. ОСОБА_7 була ознайомлена з правилами поведінки та попереджена про адміністративну і кримінальну відповідальність у випадку передачі заборонених предметів в тому числі наркотичних засобів в місця позбавлення волі. Близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 зберігаючи при собі у спідній білизні наркотичні засоби та маючи на меті передати їх в місця позбавлення волі,пройшла до кімнати короткострокових побачень. Перебуваючи на охоронюваній території Березанської ВК №95 в кімнаті короткострокових побачень молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ОСОБА_14 відповідно до вимог розділу X» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затверджених Наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 запросила ОСОБА_7 до кімнати молодших інспекторів та провела особистий догляд останньої, в ході якого в спідній білизні ОСОБА_7 виявлено та вилучено згорток із грошових купюр в середині якого знаходився поліетиленовий пакет із 7 невеликими згортками запаяними у поліетилен, які містили невідому суміш з кристалоподібної та порошкоподібної речовини білого кольору.

Відповідно до висновку експерта №2-02/245 від 04.03.2015 року в представлених не експертизу семи запаяних пакуночках із полімерного матеріалу блакитного кольору, які виявлені та вилучені під час огляду місця події 18.02.2015 в приміщенні Березанської ВК №95 ДПСУ ,знаходилися суміші кристалоподібних та порошкоподібних речовин білого кольору. Представленні на експертизу суміші кристалоподібних та порошкоподібних речовин білого кольору, містять у своєму складі суміш наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу. Суміші кристалоподібних та порошкоподібних речовин білого кольору, містять у своєму складі суміш наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону та сильнодіючого лікарського засібу-димедролу:в суміші масою 0,1778 г: маса метадону становить 0,1031г., маса димедролу-0,0231г;в суміші масою 0,2170 г маса метадону становить 0,1649г., маса димедролу 0,0325г; в суміші масою 0,2200г маса метадону становить 0,1320г., маса димедролу -0,0550 г; в суміші масою 0,1352г маса метадону становить 0,0621г.,маса димедролу-0,0175 г., в суміші масою 0,1405г маса метадону становить 0,0828г., маса димедролу -0,0182г.; в суміші масою 0,1697 г маса метадону становить 0,1255г.,маса димедролу-0,0220г; в суміші масою 0,1484г маса метадону становить 0,1113 г.,маса димедролу -0,0281г..

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Березанського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок та визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього наявного майна.

Речові докази по справі, а саме: письмові докази та відеозаписи зберігати при матеріалах кримінального провадження; три грошові купюри номіналом по 50 гривень кожна з номерами:КМ 6744684,ПЕ 9837999,ПЖ 0230825, які зберігаються в сейфі зберігання цінностей бухгалтерії Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області конфіскувати; порошкоподібну масу, яка відповідно до висновку експерта №2-02/245 від 04.03.2015 року сумішшю наркотичного засобу-метадону загальною вагою 0,7817 та сильнодіючого лікарського засобу-димедролу загальною вагою 0,1964 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області знищити.

Процесуальні витрати за проведення експертизи Київським НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області №2-02/245 від 04.03.2015 - 921(дев`ятсот двадцять одну) гривню 60копійок стягнути з ОСОБА_7 ..

Прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, вважає, що суд першої інстанції не зазначив підстав для застосування до обвинуваченої покарання нижче від найнижчої межі санкції передбаченої ч.2 ст.307 КК України. Зазначає, що судом встановлено лише одну пом`якшуючу покарання обставину, а саме дієве каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вважає, що судом не взято до уваги, що обвинувачена у вчиненому щиро не розкаялася, вину не визнала та просила її виправдати.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

обвинувачену та її захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині фактичних обставин справи, кваліфікації злочинів та доведеності вини ОСОБА_7 , прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні нею злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до положень ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого, більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Так, призначаючи обвинуваченій покарання за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням положень ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, суд першої інстанції врахував те, що вчинений обвинуваченою злочин відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, а також досліджені судом дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку виховує самостійно, має постійне місце проживання, роботи, щиро розкаялась у вчиненні нею злочину, активно сприяла його розкриттю, до адміністративної відповідальності не притягувалась, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, від злочину не мала матеріальної вигоди, внаслідок злочину не настало тяжких наслідків, що на думку суду, є пом`якшуючими обставинами відповідно до положень ст.66 КК України та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З даними висновками суду погоджується і колегія суддів.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307, ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Діючи у відповідності до положень ч.2 ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покаранням у виді позбавлення волі за своїм розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винної, внаслідок помірної суворості, є необхідним і достатнім для її виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України

Суд першої інстанції, врахувавши тяжкість вчинених злочинів, дані про особу винної, визнав за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд крім випадків за засудження за корупційний злочин при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Пунктом 2 абзацу у Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, тощо.

Згідно ухваленого судом першої інстанції вироку, ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні злочину, який відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

На думку колегії суддів, звільняючи обвинувачену від відбування покарання з встановленням іспитового строку, суд першої інстанції навів у вироку належні мотиви прийнятого рішення, вказав в чому полягало її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини, в тому числі і з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, можуть свідчити про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без реального відбування покарання. Суд першої інстанції за передбачених законом підстав застосував положення ст.75 КК України та звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, таке покарання забезпечить її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Отже, на переконання колегії суддів, прийняте судом першої інстанції рішення про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України мотивовано належним чином, а тому викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, оскільки апеляційна скарга прокурора не містить належного обґрунтування та переконливих доводів щодо незаконності вироку суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Березанського міського суду Київської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :
(підписи)