У Х В А Л А
25.09.2017 Справа №607/9803/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду провадження стосовно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.1 ст.286, ч.2 ст.289 КК України, -

встановив:
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2017 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України передано Тернопільському міськрайонному суду в складі головуючого судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання з провадженням, яке вже здійснюється.

Прокурори ОСОБА_9 та ОСОБА_4 заперечили щодо об`єднання даних кримінальних проваджень в одне, посилаючись на те, що це вплине на строки судового розгляду.

Всі інші учасники судового розгляду пояснили, що вони також заперечують щодо їх об`єднання.

У відповідності з ст.334 КПК України у випадку якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Тернопільським міськрайонним судом вже здійснюється судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.1 ст.286, ч.2 ст.289 КК України. На даний час кожне провадження на стадії початку судового розгляду.

Суд вважає, що завершення судового розгляду одного провадження унеможливить прийняття рішення в іншому провадженні до набрання законної сили вироком суду, що буде ухвалений раніше. Тому, здійснення розгляду проваджень окремо є недоцільним, оскільки це може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду. Отже, дані провадження необхідно об`єднати в одне з присвоєнням їм єдиного номера.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, а саме на автомобіль марки «VOLVO S80» р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, чорного кольору, власником якого він є та повернення йому вказаного транспортного засобу. В клопотанні ОСОБА_7 вказав, що в даному кримінальному провадженні його визнано потерпілим. Даний автомобіль належить йому на праві власності. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного від 17 квітня 2015 року накладено арешт на вказаний автомобіль. В даному кримінальному провадженні проведені всі необхідні експертизи, тому відпала необхідність в застосовуванні арешту на автомобіль.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотання власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_10 від 17 квітня 2015 року накладено арешт на майно автомобіль ««VOLVO S80» р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 22 серпня 2013 року належить громадянину ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 в даному провадженні визнаний потерпілим.

Згідно з ст.16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні проведені необхідні експертизи. Учасники судового розгляду заперечень щодо клопотання не заявили. Тому, є підстави вважати, що в застосуванні арешту відпала потреба.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд прийшов до переконання, що клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ наданий добровільно або на підставі судового рішення зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ зобов`язана зберігати його у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

Отже, арешт необхідно скасувати і передати автомобіль васнику на відповідальне збереження.

Керуючись ст.41 Конституції України, статтями 16, 100, 174, 217, 334, 392 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_10 від 17 квітня 2015 року на автомобіль ««VOLVO S80» р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 22 серпня 2013 року належить ОСОБА_7 скасувати.

Повернути ОСОБА_7 автомобіль ««VOLVO S80» р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, чорного кольору.

Роз`яснити ОСОБА_7 обов`язок зберігати належний йому автомобіль ««VOLVO S80» р.н. НОМЕР_1 2000 року випуску, чорного кольору у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити ОСОБА_7 для виконання.

Судове провадження №607/9803/15-к стосовно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.1 ст.286, ч.2 ст.289 КК України об`єднати з судовим провадження №607/493/17 стосовно ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України та присвоїти їм єдиний номер - 607/9803/15-к.

Ухвала в частині скасування арешту на майно може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1