Справа № 636/772/17 Провадження № 1-кп/636/109/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
03 квітня 2018 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , секретаря ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000260 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, електрозварника ТОВ «Іпріс-Профіль», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:
27 квітня 2014 року о 04 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Богдан 211120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажиром ОСОБА_10 , який перебував на передньому правому пасажирському сидінні, рухалися по автодорозі «Кам`яна Яруга - Введенка - Тернова» на території Чугуївського району Харківської області, з боку смт. Введенка в напрямку смт. Новопокровка, зі швидкістю 90 км/год., чим грубо порушив вимогу п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якою:

п. 2.9 «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин».

Під час руху в районі 8 км + 800 метрів вказаної автодороги ОСОБА_7 грубо порушив вимогу п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якою:

п. 12.3 ПДР України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», а саме з`їхав до лівого узбіччя по ходу руху автомобіля, де проїхав відстань 152 метра, з послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді дерева.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир ОСОБА_10 , отримав тяжкі тілесні ушкодження та помер на місці пригоди. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №141-Чт/14 від 30.10.2014 причиною смерті ОСОБА_10 стала крововтрата, множинні переломи ребер, розриви внутрішніх органів, тупа травма тулуба.

Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем, після виїзду за межі проїжджої частини, не прийняв заходи до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і допустив зіткнення з перешкодою у вигляді дерева.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №6293 від 26.01.2017 року в діях водія ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав. Не заперечував, що був у нетверезому стані, здійснив наїзд на дерево, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, однак зазначив, що його вини в механізмі скоєння ДТП та смерті потерпілого немає. В судовому засіданні пояснив, що під час того, як він керував автомобілем «Богдан 211120», потерпілий заснув на передньому правому пасажирському сидінні, однак, коли раптом прокинувся по дорозі додому, схопився обома руками за кермо його автомобіля, від чого машина з`їхала з дороги. В цей час потерпілий випустив з рук баклажку пива «Корона», ємністю 1,5 л, яка закотилася під педаль гальма та заблокувала її, внаслідок чого він не зміг зупинити автомобіль та скоїв ДТП. Під час огляду місця події баклажки не було, однак потім її знайшов його батько.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що про подію ДТП та про смерть сина йому стало відомо 27 квітня 2014 року приблизно о 5 годині ранку від ОСОБА_11 , який приїхав за ним, щоб відвести на місце ДТП. По приїзду він побачив мертвого сина на передньому пасажирському місці в автомобілі батька ОСОБА_7 .

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що в ту ніч він перебував в автомобілі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та двома дівчинами, однак незадовго до ДТП вийшов з автомобіля біля кафе «Блюз» в смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області. Обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідків ОСОБА_14 начальника караулу, ОСОБА_15 старшого пожежного, ОСОБА_16 - пожежного рятівника, ОСОБА_17 водія МЧС, які працюють в 50 державній пожежно - рятувальній частині, про те, що 27.04.2014 року, під час виконання своїх обов`язків, виїхали по тривозі на місце скоєння ДТП за смт Новопокровка Чугуївського району Харківської області, прибувши на місце побачили, що автомобіль «Богдан 211120» перебував у кущах, на пасажирському сидінні знаходився потерпілий без ознак життя, вони вимкнули акумулятор та по приїзду поліції уїхали;

- показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що він 27.04.2014 року біля 4 години ранку їхав на ринок по автошляху Камяна Яруга-Введенка-Тернова на своєму автомобілі зі сторони смт Введенка в напрямку м. Харків, коли на узбіччі побачив пошкоджений автомобіль «Богдан 211120», зупинився, разом з ним зупинилось ще два автомобіля, водій та пасажир були живі, він попрохав викликати рятівників і поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що він приїхав на місце ДТП, про яке йому повідомив ОСОБА_13 , де витягнув потерпілого з автомобіля «Богдан 211120», ноги якого були зажаті.

Крім того, будучи дослідженими в судовому засіданні наступні письмові докази, а саме:

- протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 квітня 2014 року, схема до нього, відеозапис, в ході яких зафіксовано місце та обставини скоєного ДТП, та від 12 січня 2015 року, яким зафіксована деформація днища (а.к.п. 8-21, 105-107 Т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2014 року за участю ОСОБА_7 , в ході якого він виклав свою власну версію обставин дорожньо-транспортної пригоди, стверджуючи про свою невинуватість у її наслідках (а.к.п. 131-139, Т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2015 року за участю ОСОБА_20 , в ході якого батько обвинуваченого вказав на місце в автомобілі, де він зайшов баклажку (а.к.п. 145-149 Т.1);

- висновок експерта №381/14 від 06 червня 2014 року про те, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Богдан 211120» перебувала в технічно працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, що впливали б на її вихідні параметри (а.к.п. 204-224 Т.1);

- висновок експерта №141-Чт/14 від 30 червня 2014 року, яким встановлено, що на трупі ОСОБА_10 є такі пошкодження: голови - забійні рани обличчя, крововиливи у м`які покрови голов з внутрішньої поверхні в лобній ділянці; тулуба - розриви легеневої тканини і судин в корені лівої і правої легені, переломи ребер, праворуч по передньо-пахвовій лінії, з 4 по 9 ребро без розриву плеври; зліва з 2 по 6 ребро переломи по середньо-ключичній лінії без розривів плеври, гемоторакс (зліва і справа по 100 мл), масивна крововиливи у тканини заднього середостіння, під капсульних розривів тканини печінки, гемаперітонеум (1300 мл); кінцівки - садна правої гомілки (2), закритий перелом стегнової кістки зліва. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від ударних і ковзаючих впливів тупими твердими предметами, якими могли бути частини автомобіля в умовах ДТП безпосередньо перед настанням смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті стала крововтрата (гемоторакс і гемоперітонеум) внаслідок розривів внутрішніх органів, в результаті тупої травми тулуба в умовах ДТП. За ступенем тяжкості: синці та садна кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я / менше 6 днів / як легке тілесне ушкодження, рани кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я / більше 6, але менше 21 дня /; закритий перелом лівої стегнової кістки кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я / більше 21 дня /; розриви легенів з гемотораксом, розриви паренхіми печінки з гем оперітонеум кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. При судово-токсикологічній експертизи крові від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в кількості 1,98%, що стосовно до живих осіб, згідно офіційних таблиць, відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. При судово-імунологічній експертизи крові від трупа ОСОБА_10 належить до групи В з ізогемагглютінінов анти-А. (а.к.п.226-229 Т.1);

- висновок комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №99/2627/4955-КЕ/2015 від 28 липня 2015 року, в якій зазначено, що в момент наїзду автомобіля «Богдан 211120» на дерево, на його праву передню частину діяло ударне навантаження у напрямку спереду назад та справа наліво, відносно повздовжньої вісі транспортного засобу. В цей момент вектор ударного навантаження на автомобіль «Богдан 211120» був спрямований у напрямку спереду назад та справа наліво. При цьому автомобіль «Богдан 211120» розвертало навколо його повздовжньої вісі по напрямку руху годинникової стрілки. За рахунок цього тіло ОСОБА_10 під дією сил інерції зміщалося у напрямку ззаду наперед та зліва направо, відносно повздовжньої вісі автомобіля «Богдан 211120», з одночасним розвертанням тіла пасажира навколо його повздовжньої вісі по напрямку руху годинникової стрілки. В подальшому відбувався контакт тіла пасажира ОСОБА_10 , а саме головою о переднє вітрове скло справа, тулуба о праву частину торпеди, а нижніми кінцівками о передню панель кузова в нижній частині. Внаслідок цього контакту на автомобілі «Богдан 211120» відбулася руйнація вітрового скла та передньої панелі кузова в правій частині, а на тілі постраждалого ОСОБА_10 утворилися наступні тілесні ушкодження: забійні рани на обличчі, крововиливи у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобній ділянці; закрита сукупна травма грудної клітини та живота у вигляді розривів легенів та їх судин у прикореневих ділянках, переломів ребер справа 4-9 по передньопахвовій лінії, зліва 2-6 по середньо-ключичній лінії без розриву плеври, з крововиливом у плевральні порожнини (по 100 мл крові), масивних крововиливів у тканини заднього середостіння, під капсульних розривів тканини печінки з крововиливом у черевну порожнину 1300 мл крові; садна на правій гомілці, закритий перелом лівої стегнової кістки. Виходячи з аналізу тілесних ушкоджень пасажира ОСОБА_10 , вважаємо, що він отримав тілесні ушкодження, які розташовані переважно на правій бічній та передній частині тіла. Відповідно до напрямку переміщення пассажира ОСОБА_10 по салону автомобіля в момент наїзду транспортного засобу на перешкоду (дерево), його тіло було обернено до передньої панелі автомобіля правою бічною поверхнею тіла, а до водія передньою поверхнею тіла. Знаходячись у такому положенні тіла, пасажиру ОСОБА_10 забезпечувалась доступність до рульового колеса. Таким чином, згідно отриманим судово-медичним даним не виключається можливість того, що пасажир ОСОБА_10 міг впливати на керування автомобіля шляхом утримування руками за рульове колесо. Тому свідчення ОСОБА_7 в частині того, що пасажир ОСОБА_10 знаходився у момент зіткнення, тримаючись руками за кермо, не суперечить отриманим судово медичним даним. В даній ДТП водій автомобіля «Богдан 211120» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.к.п.234-250, Т.1);

- висновок судової автотехнічної експертизи № 11688 від 29.01.2015 року вказує на те, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Богдан 211120» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.к.п.5-7, Т.2);

- висновок судової автотехнічної експертизи № 9219 від 28 жовтня 2015 року, про те, що водій ОСОБА_7 , застосувавши екстрене гальмування після виїзду керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини, мав технічну можливість зупинитися до моменту наїзду на перешкоду (дерево) (а.к.п.154-18 Т.2);

- висновок судової автотехнічної експертизи №6293 від 26 січня 2017 року зазначає, що при умові, що пасажир автомобіля «Богдан 211120» втрутився в керування автомобілем і водій ОСОБА_7 мав доступ до рульового керування, педаль гальм та ручного гальма, то в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Богдан 211120» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (а.к.п.24-27 Т.2);

не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Доказів на спростування обвинувачення стороною захисту не надано.

Обставини, на які посилаються:

-обвинувачений ОСОБА_7 при проведенні з ним слідчого експерименту 22.08.2014 року в частині втручання ОСОБА_10 в керування автомобілем та відсутності в нього доступу до педалі гальма внаслідок знаходження там баклажки;

-батько обвинуваченого, ОСОБА_20 при проведенні з ним слідчого експерименту 19.03.2015 року щодо наявності баклажки під педаллю гальма,

як на доказ невинуватості обвинуваченого у скоєнні ДТП не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного кримінального провадження та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події та відеозаписом до нього, з яких вбачається, що педаль гальма вільна від сторонніх предметів, а отже суд на підставі висновків судових автотехнічних експертиз приходить до наступного, що дії водія автомобіля «Богдан 211120» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Суд відноситься критично до показань близьких родичів обвинуваченого: матері ОСОБА_21 , рідного брата, ОСОБА_22 , які під час допиту в суді зазначили, що коли вони прибули на місце ДТП, то бачили, як батько обвинуваченого дістав баклажку з під педалі гальма автомобіля, яким керував його син, також критично суд оцінює і покази племінника, ОСОБА_23 , який стверджував, що коли він та батько ОСОБА_7 забирали речі з автомобіля «Богдан 211120» на місці ДТП, то батько обвинуваченого виявив баклажку з -під пива на підлозі водійського сидіння під гальмами та викинув її з машини, оскільки вони не узгоджуються з показами свідків, допитаних під час судового розгляду справі, не підтверджені жодним дослідженим письмовим доказом по справи, фото таблицями, демонстрацією відеозапису з місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2014 року (а.с.21), з яких вбачається, що жодного стороннього предмету, в тому числі і баклажки з- під пива під педаллю гальма в автомобілі «Богдан 211120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не знаходилось.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 , і дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Невизнання обвинуваченим вини у повному обсязі в інкримінованому йому злочині, суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за скоєне.

Як особа ОСОБА_7 характеризується за місцем проживання позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

При призначенні покарання суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.

Враховуючи у сукупності обставини справи та особу обвинуваченого, в тому числі відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обставини, яка обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, обставини дорожньо-транспортної пригоди, її тяжкі наслідки - смерть потерпілого, враховуючи думку потерпілого, який погодився з прокурором про застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі без можливості звільнення від відбування такого покарання, для досягнення мети покарання, що являє собою не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів засудженим, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України на мінімальний строк із застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки, при цьому суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, оскільки жодної обставини, яка б пом`якшувала покарання судом не встановлено, як не встановлено у судовому засіданні обставин, які б свідчили, що обвинувачений щиро покаявся. Не зазначено такої обставини і стороною захисту, при цьому обвинувачений добровільно не відшкодував спричинену шкоду, вибачення потерпілому приніс тільки після вивчення у судовому засіданні доказів на підтвердження його винуватості, тому без ізоляції обвинуваченого від суспільства не буде досягнута мета покарання і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи той факт, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27», з метою необхідності виконання остаточного рішення суду, для запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду та від відбування покарання, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням судових автотехнічних експертиз № 381/14 від 06.06.2014 року на суму 1956,00 грн., № 11688 від 29.01.2015 року на суму 393,60 грн., №9219 від 28.10.2015 року на суму 861,00 грн., № 6293 від 26.01.2017 року на суму 1938,20 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Заставу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 внесену на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року у розмірі 128000,00 грн. повернути, заставодавцю, у відповідності до ч.11 ст.182 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27», заключив його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03 квітня 2018 року.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Київського районного суду міста Харкова від 29 квітня 2014 року на належний ОСОБА_20 автомобіль «Богдан 211120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Судові витрати за проведення судових автотехнічних експертиз № 381/14 від 06.06.2014 року на суму 1956,00 грн., № 11688 від 29.01.2015 року на суму 393,60 грн., №9219 від 28.10.2015 року на суму 861,00 грн., № 6293 від 26.01.2017 року на суму 1938,20 грн. покласти на ОСОБА_7 , та стягнути їх із засудженого на користь Державного бюджету України.

Заставу у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп. повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1