У Х В А Л А
Іменем України
16.03.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
Старчак.Ярослав.Данилович, року 1956, місяця вересня, дня 2 народження, уродженець с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України
Таким чином, слідчий та прокурор вважають, що своїми діями ОСОБА_4 здійснив втечу із спеціального лікувального закладу, тобто вчинив діяння передбачене ст. 394 КК України.
Сторона обвинувачення прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_5
Захисник адвокат ОСОБА_6
Матеріали клопотання поступили до Франківського районного суду м. Львова 16 березня 2017 року.
Відповідно до ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2017 року призначено підготовче судове засідання з розгляду клопотання, яке неодноразово переносилося з підстав вирішення питань, передбачених ст. 512 КПК України.
В судовому засіданні, в ході судового розгляду, прокурор клопотання підтримав, мотивуючи його фактами та обставинами викладеними у клопотанні, та остаточно визначившись, просив суд
застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, з клопотанням слідчого та прокурора погодився частково, як на його думку для ОСОБА_4 достатньо буде амбулаторного лікування.
Суд, заслухавши доводи прокурора та дослідивши надані прокурором докази вини ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, співставивши їх з показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 - лікаря відділення, з якого втік ОСОБА_4 та санітара цього відділення ОСОБА_8 , думку адвоката, а також дослідивши питання, передбачені ст. 513 КПК України, визнає доведеним , що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння за обставин викладених в мотивувальній частині клопотання, однак, за відсутності умислу на їх вчинення, оскільки у цей час перебував у хворобливому стані , не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 175 від 16.11. 2016 року, підекспертний гр. ОСОБА_4 продуктивному контакту недоступний. На питання відповідає не по суті, так як відволікається на бічні асоціації. Інструкції до завдання трактує по своєму та виконує їх по своєму алгоритму. В роботі нецілеспрямований. На першому плані виражене зниження довільності психічних процесів внаслідок загальної інактивності, підвищеної виснажливості. Критика відсутня Мотиваційні компоненти психічної діяльності викривлені. Емоції неадекватні. В загальному плані, можна казати, про виражене зниження продуктивності. При даному стаціонарному клініко психіатричному обстеженні ОСОБА_4 виявлено виразні психічні розлади притаманні для шизофренії. Мислення хворобливо змінене, порушене, що виявляється зовсім нелогічними, неінформативними і незрозумілими і незрозумілими висловлюваннями переважно не по суті, із окремими маячними ідеями.
Аналіз результатів даного експертного дослідження та медична документація дає змогу трактувати такий стан як параноїдна шизофренія із вираженими змінами (дефектом) особливості. Враховуючи клінічні прояви на даний час виявленого психічного захворювання у ОСОБА_4 , рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Згідно з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 грудня 2016 року, ОСОБА_4 .
Звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину в стані неосудності та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
23 лютого 2017 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 здійснив втечу із медичного закладу куди був поміщений за рішенням суду та повернутий працівниками поліції, які затримали його.
Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2018 року, ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В судові засідання з розгляду даного клопотання ОСОБА_4 не прибув, а з повідомлення родичів, останній після зміни лікування із стаціонарного на амбулаторне пішов з дому, і місцезнаходження його не відоме, як не відомо і про спосіб його життя після повернення з лікарні.
Відповідно до ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, серед яких, - госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Згідно ч. 3 вказаної норми закону, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Враховуючи, що прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, та приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_4 , який хоч і покращився, виходячи із попереднього рішення Франківського районного суду м. Львова, у
зв`язку з чим йому було змінено стаціонарне лікування на амбулаторне, однак поведінка останнього після такої зміни, як це пояснили родичі ОСОБА_4 ОСОБА_9 , вказує на те, що він амбулаторно лікуватися не буде, а отже залишається суспільно небезпечним і на думку суду потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку, до чергового медичного обстеження.
Відповідно до ч. 2 ст. 512 КПК України, судовий розгляд клопотання завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Зважаючи на висновки судово психіатричної експертизи, спів ставляючи їх з сукупністю матеріалів кримінального провадження, досліджених судом, суд визнає, доведеним, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання до нього, а відтак, приходить до висновку про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 503, 505, 512, 513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через суд, що постановив ухвалу, протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_10