МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 490/6200/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Прокурора Миколаївської області,

встановив:

27 вересня 2017 року з Апеляційного суду Миколаївської області, в порядку ч. 2 ст. 34 КПК України, до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Миколаївської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення суддями Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 та Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст. 375 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судові засідання 12.10.2017 та 23.10.2017 заявник ОСОБА_11 , який належним чином повідомлявся про розгляд скарги, не прибув, однак 11.10.2017 подав на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутністю. Раніше, у судовому засіданні 11.10.2017, ОСОБА_11 скаргу підтримав та повідомив суд, що в діях суддів є склад злочину, передбаченого ст. 375 КК України, а тому вказані відомості мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 ухвалено рішення у цивільній справі, а суддями Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснювався перегляд вказаного рішення в апеляційному порядку. З вказаними рішеннями заявник ОСОБА_12 не погоджується, вважає, що вказаними суддями постановлено завідомо неправосудні рішення. ОСОБА_11 також повідомив, що наразі рішення у вказаній цивільній справі оскаржено ним до суду касаційної інстанції, яким відкрито провадження. З заявою про злочин ОСОБА_11 звернувся до Прокуратури Миколаївської області, а потім і зі скаргою до суду, з виховною метою.
Прокурор у судових засіданнях заперечував проти задоволення скарги та посилався на те, що заявник ОСОБА_11 фактично висловлює свою незгоду з прийнятими судовими рішеннями, а справа у якій постановлені рішення судами першої та апеляційної інстанції на даний час перебуває на розгляді у суді касаційної інстанції, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Розглянувши скаргу, заслухавши заявника та прокурора, дослідивши подані прокурором матеріали, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що 14.07.2017 ОСОБА_11 звернувся до Прокуратури Миколаївської області із заявою про злочин щодо неправомірних дій судді Центрального районного суду м. Миколаєва та суддів Апеляційного суду Миколаївської області, у заяві посилався на прийняття завідомо неправосудного рішення.
19.07.2017 за вих. № 15/1- 220417 ОСОБА_13 направлено лист начальника відділу прокуратури Миколаївської області щодо того, що зі змісту заяви не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, натомість викладені у заяві обставини містять факти про незгоду з судовим рішенням. При цьому заява не містить конкретної інформації про будь-який злочин чи його окремі ознаки, а носить загальний характер з міркуваннями щодо певних подій та осіб.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.07.2017 № 575, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 липня 2017р. за № 937/30805, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи з положень вказаних нормативних актів, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та мають містити вищевказані відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Разом з цим заява ОСОБА_4 , яка подана до Прокуратури Миколаївської області 14.07.2017 не містить обставин чи фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення є суб`єктивним сприйняттям і фактичною незгодою з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції. За змістом заява є аналізом розгляду цивільної справи та рішень судів першої та апеляційної інстанції, при цьому відомості, які б свідчили про кримінальне правопорушення в ній відсутні.
З вказаної заяви ОСОБА_4 вбачається, що по суті він не погоджується з прийнятими суддями рішеннями, що може бути предметом оскарження в порядку цивільного судочинства. При цьому, як пояснив сам заявник, таким правом він скористався, звернувшись до касаційної інстанції із скаргою, за якою було відкрито касаційне провадження.
Отже, наразі триває перегляд цивільної справи у касаційній інстанції і постановлені судами першої та апеляційної інстанції рішення не є остаточними.
Крім цього, слід зазначити, що в силу статей 126, 129, 129-1 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.
Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 Про незалежність судової влади роз`яснено, що судові рішення є обов`язковими до виконання і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядку у справі не допускається.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Прокурора Миколаївської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

24.10.2017