Справа №463/3693/16-к
Провадження №1-в/463/197/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Львівського міського
відділу з питань пробації ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання представника Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про застосування відносно засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 21.12.2016р. вироком Личаківського районного суду м. Львова за ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, із застосуванням ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Провідний інспектор Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просить застосувати до неї Закон України «Про амністію в 2016 році» та звільнити від призначеного їй покарання.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечила, пояснила, що вона засуджена до відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з 31.01.2017 року перебуває на обліку в Личаківському РС ЛМВ з питань пробації, оскільки строк закінчується 21.12.2017р. тому просить в задоволенні подання відмовити та надати можливість повністю відбути іспитовий строк.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації та прокурора, які подання підтримали, пояснення засудженої про відмову від застосування до неї Закону України «Про амністію в 2016 році», суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтею 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального кодексу України та цього Закону.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 судом вирішується питання про застосування амністії.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено у судовому засіданні з пояснень засудженої ОСОБА_5 , де остання, використавши своє конституційне право на самовизначення, відмовляється від застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році». А звернення до суду з поданням про вирішення питання по суті у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» всупереч її волі може розцінюватися як неналежна правова процедура, необґрунтований процесуальний примус, порушення її конституційних прав та тиск з боку органу пробації на її волю та охоронюване право на захист.
Згідно з ч. 7 ст. 10 цього ж Закону, застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Суд вважає, що за таких обставин подання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.74, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016, суд,-
у х в а л и в :
В задоволенні подання представника Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації ОСОБА_4 про застосування відносно засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1