Справа № 592/9620/17
Провадження № 1-кп/592/502/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження №0002183 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лебедин,

Сумської області, громадянина України, освіта повна середня, не працює, є інвалідом 3 групи

довічно, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий

1)17.08.1991 року Зарічним районний судом м.Суми за ч.1 ст.141, ст.43 КК України до позбавлення

волі на строк 5 років 6 місяців;

2) 17.09.1997 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.1 ст.206 КК України до 01 року

виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку;

3)01.07.1999 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.1 ст.196-1, ст.43 КК України до 01 року

позбавлення волі;

4)07.02.2000 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбав-

лення волі;

5)04.01.2003 року Сумським районним судом Сумської області за ч.1 ст.115 КК України до

09 років 02 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі в 2010 році.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком, в якому він проживає, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , познайомився з ОСОБА_7 , який запропонував йому разом випити. Придбавши алкогольні напої, ОСОБА_5 прийшов до будинку, де проживав ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вищевказаною адресою в період часу з 12.06.2017 року по 15.06.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 разом вживали алкогольні напої. Через велику кількість спожитого алкоголю, між ними постійно виникали конфлікти, в ході яких ОСОБА_5 систематично спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Так, 14.06.2017 року (точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), розпиваючи алкогольні напої, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на побутовому грунті виникла словесна перепалка. Під час конфлікту ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча міг і повинен був їх передбачити, тобто діючи необережно внаслідок злочинної недбалості, зі значною силою, кілька разів, намагаючись підняти ОСОБА_7 на диван, випускав його з рук, падав на нього. Своїми протиправними діями, які виразилися у необережному заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: множинні синці обличчя, грудної клітини, кінцівок, множинні переломи ребер справа (2-6 від середньо-ключичної лінії до середньо-пахвової лінії, 2 по середньо-пахвовій лінії, 5 по середньо-пахвовій лінії; 8,9 по задньо-пахвовій лінії), які згідно з висновком експерта №511/361 від 18.08.2017 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. ОСОБА_5 застосовував до ОСОБА_7 фізичне насильство, що призвело до настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які ОСОБА_5 не передбачав, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діяв з необережністю у формі злочинної недбалості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав повністю і суду пояснив, що 12.06.2017 року до нього додому прийшов ОСОБА_7 і запропонував разом вжити алкогольні напої. Вони пішли до будинку ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , де перебували кілька днів, вживаючи алкогольні напої. Між ними були словесні перепалки. ОСОБА_7 неодноразово падав, він, намагаючись підняти ОСОБА_7 , не міг втримати його, випускав з рук, падав на нього кілька разів. Такі дії він вчинив з необережності, навіть не міг подумати, що ОСОБА_7 будуть заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. У скоєному кається.

Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений, його захисник не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При таких обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доказана в повному обсязі. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.128 КК України, оскільки ОСОБА_5 з необережності у формі злочинної недбалості заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При призначенні покарання суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері, не працює, є інвалідом 3 групи довічно, має двох малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують покарання повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого є покарання у виді обмеження волі. Менш суворі види покарання у виді громадських робіт, виправних робіт не можуть бути застосовані до обвинуваченого, враховуючи його особу. Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді обмеження волі буде сприяти виправленню обвинуваченого і попередженню скоєння ним нових злочинів.

Обвинуваченим ОСОБА_5 подана заява про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має двох малолітніх дітей, є інвалідом 3 групи довічно. Злочин за ст.128 КК України є необережним злочином.

Відповідно до п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи, які визнані інвалідами третьої групи.

Обвинувачений ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, посвідченням інваліда.

Суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вироком суду на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.128 КК України і призначити йому покарання за ст.128 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за вироком суду покарання.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1