Справа № 541/2828/17
Провадження № 1-кп/541/58/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Очамчира Автономна Республіка Абхазія, не одруженого, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.06.2003 Шевченківським районним судом м.Києва, за ст. 186 ч.3 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно-достроково 24.05.2005;
- 21.07.2006 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;
- 16.04.2008 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, за ст. 310 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 315 ч. 2, 70 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, із конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 15.02.2013;
- 13.06.2014 Миргородським районним Полтавської області, за ст. 185 ч. 1 КК України, до 100 годин громадських робіт, знятий з обліку 19.01.2015 в зв`язку із вироком Миргородського міськрайонного суду від 16.12.2014;
- 16.12.2014 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, за ст. 389 ч. 2, ст. 71 КК України до 1 місяця 12 днів арешту;
- 03.04.2015 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту, звільнений по відбуттю строку покарання 25.08.2015;
- 10.06.2016 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 69 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2017 року близько 15 год. 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, правомірно перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , куди прийшов в пошуках роботи та можливого місця тимчасового проживання, біля металевих конструкцій двох гаражів, біля яких розташовано стіл із місцями для сидіння, достовірно знаючи, що між вказаними гаражами перебуває велосипед марки «Україна», із «жіночою», косою рамою, з округлим рулем, світло-синього кольору у справному та робочому стані, власником якого був малознайомий підозрюваному ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, вирішив скоїти крадіжку, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає.

ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що ніхто за його діями не спостерігає, тобто діючи таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення та подальшого відшкодування особистого боргу шляхом дарування або ж продажу викраденої речі, викрав вищевказаний велосипед марки «Україна», вартість якого згідно висновку експерта №0912/3 становить 896 гривень 28 копійок, користуючись тим, що власник ОСОБА_4 відійшов у власних справах та був відсутній протягом кількох хвилин.

В подальшому ОСОБА_5 виїхав на вказаному велосипеді за місцем свого тимчасового проживання на той момент, а саме за адресою: АДРЕСА_3 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме передав велосипед в якості сплати за проживання ОСОБА_6 , повідомивши, що він належить йому, таким чином спричинивши ОСОБА_4 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як крадіжка, вчинена повторно.

23 грудня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України. Згідно з даною угодою ОСОБА_5 , та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому на суму 896,28 грн., яка на даний час відшкодована обвинуваченим потерпілому в повному обсязі, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання, на підставі та відповідно до ст. 75 КК України з терміном випробування на розсуд суду.

У відповідності з ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 грудня 2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1