АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/32/17 Справа № 5-61/08 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати по кримінальним справам Апеляційнного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляцію захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2008 року про скасування у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Середнього Водяного, Рахівського району, Закарпатської області, з середньою освітою, одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 14 серпня 2003 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 191 ч. 5 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади на 2 роки із звільненням його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням на 3 роки

звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

встановила:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2008 року засудженого ОСОБА_6 направлено для відбуття призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі призначеного йому 23 квітня 2008 року вироком цього ж суду.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_6 давав підписку про зобов*язання з*явитись до КВІ для постановлення на облік, про періодичну реєстрацію в органах кримінально-виконавчої інспекції, про повідомлення даного органу про зміну місця мешкання.

Оскільки останній за вказаним місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 не мешкає з 2001 року, його було оголошено в розшук.

Дані, які викладені в поданні суд знайшов переконливими для заміни випробування на реальне відбуття покарання, та такими, які дали йому підстави вважати, що ОСОБА_6 ухиляється від виконання покладених на нього судом зобов*язань, а порушення допущені засудженим вважав як небажання ставати на шлях виправлення.

Захисник засудженого оскаржує прийняте судом першої інстанції рішення. В апеляції просить його скасувати. Відмовити в задоволенні подання КВІ Жовтневого та Бабушкінського районів м. Дніпропетровська, а також просить скасувати рішення органу міліції про розшук ОСОБА_6 .

Стверджує, що таке рішення постановлено з порушеннями процесуального закону, оскільки подання розглянуто без участі засудженого, що позбавило останнього реалізувати свої права на участь в засіданні.

Посилається на те, що висновки суду про роз*яснення засудженому ОСОБА_6 покладених на нього зобов*язань не підтверджено даними, які містяться в матеріалах подання КВІ.

Стверджує, що той не ухилявся від виконання своїх зобов*язань.

Так, після реєстрації 06 червня 1998 року шлюбу з ОСОБА_9 , постійно мешкав з останньою за адресою: АДРЕСА_3 . Викликів до виконавчої інспекції не надходило. З вказаного періоду до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався. Влітку 2008 року, після спливу строку покарання, виїхав з дружиною на роботу за межі України. 14 травня 2017 року стало відомо про те, що знаходиться в розшуку, тому звернувся з апеляцією на рішення суду першої інстанції.

Заслухав суддю-доповідача, прокурора про безпідставність доводів захисника і про законність судового рішення, захисника засудженого ОСОБА_6 , який наполягав на своїх вимогах, колегія суддів, перевірив надані матеріали, обговоривши доводи, на які послався захисник в апеляції, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього зобов*язання або систематично скоює правопорушення, які потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому суд першої інстанції, замінюючи випробування на реальну міру покарання, повинен з*ясувати причини невиконання засудженим покладених на нього вироком зобов*язань.

Як вбачається із постанови судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 давав зобов*язання з*явитись до органу кримінально-виконавчої інспекції для постановки на облік, з*являтись на реєстрацію і сповіщати інспекцію про зміну місця мешкання.

Однак за встановленою адресою: АДРЕСА_1 , останній не проживав з 2001 року, і оскільки той ухилявся від відбуття покарання, був оголошен в розшук.

Вказані дані суд першої інстанції розцінив як порушення останнім покладених на нього вироком зобов*язань, і не з*ясувавши причин, вважав їх достатніми для застосування підстав, передбачених ст. 78 ч. 2 КК, у зв*язку з чим, замінив випробування на реальне відбуття покарання.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає незаконним, необгрунтованим, таким, яке прийнято без урахування всіх обставин по справі, тому являється передчасним, оскільки знаходиться в протиріччі з фактичними даними, які містяться в наданих матеріалах справи.

Дійсно після проголошення вироку, засудженому ОСОБА_6 було роз*яснено його суть, підстави звільнення від відбуття покарання і обов*язки, які покладаються на нього у зв*язку із звільненням.

Між тим, контроль за поведінкою осіб, звільненних від відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст. 163 КВК України, покладається саме на кримінально-виконавчі інспекції.

Кримінально-виконавча інспекція, згідно зі ст. ст. 164, 166 КВК, веде персональний облік засуджених протягом випробувального строку; спільно з органами внутрішніх справ проводить профілактичну роботу із засудженими, контролює виконання ними громадського порядку і виконання обов*язків покладених на них судом, вносить подання органу внутрішніх справ про здійснення приводу засуджених, не з*явившихся за викликом в КВІ; організує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких не відомо і направляє матеріали в органи внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

У випадку ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання покладених на нього судом обов*язків, чи порушення громадського порядку, КВІ застосовує до нього застереження у виді письмого попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направляє для відбування покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов*язки, або систематично скоює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення и свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, КВІ вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання.

Кримінально-виконавчий орган повинен встановити причини порушень. Наявність поважності причини порушень виключає наслідки кримінального переслідування щодо даної особи.

Однак, матеріали наданої справи не містять в собі даних про те, що вимоги вказаних норм були виконані посадовими особами КВІ.

Із суті вищенаведених норм матеріального закону вбачається, якщо орган держави, на який покладено відповідні контролюючи функції щодо засуджених звільнених від відбуття покарання з випробуванням, не проводив вказаних заходів, то не можна їх розцінювати як порушення засудженим покладених на нього судом обов*язків і вважати підставою для скасування випробування.

Сумнівним являється посилання суду на зміну ОСОБА_6 у 2001 році свого місця мешкання за адресою АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до вироку щодо ОСОБА_6 від 14 серпня 2003 року у його вступній частині міститься посилання суду про те, що останній мешкає саме за вказаною адресою.

Із вказаного можна дійти висновку, про те, що органом слідства і судом першої інстанції було достеменно встановлено, що в 2003 році ОСОБА_6 мешкав в кв. АДРЕСА_2 , і тим самим, не переховувся від слідства, суду і органу КВІ (а.с. 4-6).

Висновки суду першої інстанції і органу КВІ про ухилення ОСОБА_6 від виконання вироку, спростовуються даними, які містяться в довідках із лікувальних закладів м. Дніпропетровська від 03 вересня 2003 року, від 29 березня 2004 року, від 15 грудня 2006 року, 24 липня 2008 року про проходження в них останнім лікування (а.с. 47, 51, 52, 67).

Як вбачається вказані дані не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому колегія суддів вважає, що рішення про скасування ОСОБА_6 випробування на реальну міру покарання є передчасним, оскільки об*єктивність вказаних даних, які були перевірені в суді апеляційної інстанції спростовують висновок суду про доведеність допущених засудженим ОСОБА_6 порушень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з листами начальників Соборного та Шевченківського секторів з питань виконання кримінальних покарань та пробації м. Дніпра, відповідно до Інструкції спільного наказу ДДУВП/МВС України № 270/1560 від 19 грудня 2003 року, журнали обліку осіб засуджених до покарань, не пов*язаних з позбавленням волі зберігаються п*ять років, архівні особові справи підоблікових осіб зберігаються три роки, тому надати для ознайомлення особову справу щодо засудженого ОСОБА_6 не має можливості (а.с. 29, 30).

З урахуванням повідомлення сектору пробації про відсутність особових справ щодо засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при новому розгляді буде позбавлен можливості прийняти відповідне рішення, тому колегія, керуючись вимогами ст. 366 ч. 2 п. 2 КПК (1960 року) вважає за можливе постановити свою ухвалу, повністю скасував постанову суду першої інстанції.

Колегія звертає увагу на те, що позбавлена процесуальної можливості вирішувати питання щодо зняття розшуку відносно засудженого відповідно до ст. 366 КПК, оскільки скасування постанови суду першої інстанції само по собі позбавляє орган державної влади виключає проводити заходи щодо кримінального переслідування.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960 р.) колегія суддів, -

постановила:

Апелляцію захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суда м. Дніпропетровська від 23 квітня 2008 р. про скасування у відношення ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати.

Постановити свою ухвалу, якою в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції Жовтневого та Бабушкінського районів м. Дніпропетровська УГДУИН у Дніпропетровської області про скасування випробування щодо засудженого ОСОБА_11 для відбуття призначеного покарання відмовити.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3