Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 279/4200/16-к
Провадження по справі № 1-кп/281/31/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області колегією у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000846 від 05.06.2016 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утримані малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
04.06.2016 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи на лівому березі річки Уж, неподалік від будинку № 283 по вул. Грушевського в м.Коростені Житомирської області, розпивав спиртні напої із ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 на грунті ревнощів, які були викликані спілкуванням ОСОБА_10 через мережу Інтернет з його дружиною ОСОБА_14 , реалізуючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому почав наносити численні, з великою силою прикладання удари кулаками та ногами по життєво-важливих органах ОСОБА_10 , в тому числі в голову, грудну клітку, після чого зіштовхнув останнього з берега у річку. Спустившись до потерпілого у воду продовжив наносити йому удари кулаками по різних частинам тіла в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді синців та крововиливів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та переломів ребер справа 9, 10, 11 з розривами пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в м`які тканини навколо лінії перелому, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вказані тілесні ушкодждення не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. Не усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ОСОБА_7 внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та не бажаючи спричинення смерті потерпілому, хоча повинен був і міг передбачити їх наслідки, тим самим вчинив злочин, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 119 КК України, а саме, вчинив вбивство через необережність.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 під час бійки використовуючи безпорадний стан ОСОБА_10 , наносив останньому удари по різних частинах тіла, при цьому занурюючи його голову у воду, доки потерпілий не припинив подавати ознаки життя, таким чином умисно вбивши його. Органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину свою визнав частково, а саме визнав себе винним у заподіянні потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. У вчиненні вбивства ОСОБА_10 винним себе не визнав.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що 04.06.2016 протягом дня вона неодноразово спілкувалась із чоловіком по телефону, він був вдома, оскільки в той день був вихідний. У вечері вона прийшла з роботи і не застала чоловіка вдома. Зателефонувала йому, однак, дзвінок був скинутий. Вона подумала, що чоловік вже близько біля дому, тому скидає дзвінок. Коли через деякий час вона знову зателефонувала, то трубку ніхто не брав. Зазначила, що її чоловік спиртними напоями не зловживав, агресивним не був. Вказала, що була на березі річки і бачила, що там мілке місце, течії не має, на березі лежить камінь, тому якби чоловік навіть сам скотився до річки, то камінь його затримав, а також з врахуванням обстановки, яку вона побачила на місце, її чоловік самостійно ніяк не міг потрапити до того місця, де був виявлений його труп у воді. Наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_15 , які є батьками потерпілого в судовому засіданні пояснили, що ввечері 04.06.2016 подзвонила жінка їх сина ОСОБА_10 та повідомила, що її чоловік не прийшов додому. Вони відразу почала телефонувати сину, однак телефон ніхто не підіймав. Наступного дня, вони пішли до поліції, де їм повідомили, про виявлений труп, як пізніше з`ясовано, то був їх син ОСОБА_10 . Як стало пізніше відомо, телефон їх сина знайшли у свідка ОСОБА_13 . Потерпіла ОСОБА_9 просила застосувати до обвинуваченого найвищу міру покарання.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 04.06.2016 зустрівся зі ОСОБА_7 , якого знає по роботі. Вирішили поїхати рибалити. З його телефону ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та домовився з останнім про зустріч. Він та ОСОБА_7 їхали на велосипеді, а ОСОБА_10 до місця зустрічі приїхав на таксі. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пішли до магазину, звідки вийшли з горілкою і продуктами харчування та пішли до берега річки, де розпивали алкогольні напої. Після чого між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_7 вказував, що ОСОБА_10 спілкується із його дружиною в мережі інтернет, після чого почав наносити останньому удари по різним частинах тулуба. Він спочатку намагався розборонити їх, однак ОСОБА_7 наказав йому не лізти, тому він повернувся на своє місце. Бачив, як ОСОБА_10 впав у воду і у воді ОСОБА_7 продовжував його бити. Побачивши, що ОСОБА_10 втратив свідомість, запропонував ОСОБА_7 витягнути ОСОБА_10 з води, що вони і зробили. На березі він намагався привести ОСОБА_10 до тями, так як останній подавав ознаки життя. Після цього близько 19 години, залишивши ОСОБА_10 лежачим на березі, метрів за три від води, поїхали додому. Вказав, що ОСОБА_7 по дорозі додому віддав йому телефон, а він взамін віддав ОСОБА_7 свій телефон.

Свідок ОСОБА_16 показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , поряд з річкою, на березі якої відбувалися вказані події. Так, 04.06.2016 неподалік будинку, біля річки Уж збирав з дружиною та сином покошене сіно та бачив на березі річки трьох чоловіків, один з яких був вдягнутий у жовту майку. Між двома хлопцями почалась бійка, в яку втрутився третій. Чоловік, якого били просив не бити його, казав, що вони його вб"ють. Зазначив, що хотів підійти до чоловіків, які б`ються, однак його дружина заборонила втручатись. Закінчивши роботу із сіном, покинули місцевість та пішли додому. Вранці повернувшись до роботи із сіном помітив у воді чоловіка в жовтій майці, про що повідомив працівників поліції. В судовому засіданні він впізнав чоловіків, які наносили удари чоловіку у жовтій майці, якими є обвинувачений ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_17 показав, що на початку червня 2016 року, точної дати не пам`ятає, разом із своїми батьками знаходився неподалік свого домогосподарства, поряд із посадкою, де заготовляли сіно для домашньої худоби, та яка знаходиться внапрямку річки Уж. Звернув увагу, що неподалік сиділо троє чоловіків, серед яких був ОСОБА_7 , який був йому раніше знайомий. Пояснив, що чоловіки між собою сперечалися, хоча хто саме розпочав суперечку, ОСОБА_17 не знає, бійки він не бачив, але про те, що вона була, знає зі слів свого батька.

Свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною обвинуваченого, згідно положень ст.63 Конституції України, відмовилася від дачі показань в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_18 показав, що на прохання працівників міліції був понятим при огляді трупа чоловіка, якого витягнули з річки. Тіло чоловіка вже лежало на березі, руки були зігнуті в локтьових суглобах, до верху кистями. Коло нього лежали ключі та гроші дрібними купюрами. На щоці у даного чоловіка помітив садно.

Свідок ОСОБА_19 показав, що 05.06.2016 рибалив на р.Уж навпроти Чолівського переїзду та бачив як якийсь чоловік помітивши у річці труп людини викликав міліцію. Він на прохання працівників міліції був присутнім при вилученні трупа з води. Бачив, що труп знаходився в річці до низу обличчям, одягнутий був у майку та бриджі, на поясі знаходився чехол для телефону, який був порожній. Вказав, що в місці де знаходився труп скотитись у річку неможливо.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 05.06.2016, в якому зафіксовано місце виявлення у водорослях на відстані 3 метрів від берега трупа, який знаходився у положенні обличчям до низу, головою у воді. Місце події знаходиться біля річки Уж, неподалік будинку ОСОБА_16 . При огляді трупа на березі на ньому було виявлено численні тілесні ушкодження, а також відображено, що труп одягнутий в босоніжкі шкіряні темно-коричневого кольору, шорти джинсові сині, шкіряний пояс чорного кольору, футболка жовта бавовняна. На березі річки, виявлено попіл від згарища, пляшку з під води "Караван", упаковку від сосисок "Традиційні", скляну стопку, 3 пластикових стаканчики, пачку з -під вина "Портвейн 777", пачку з - під цигарок "Бонд", які були вилучені з місця огляду. Ці дані, також відображено у фототаблиці та схемі до вказаного протоколу;

- протоколом огляду трупа в приміщенні моргу відділкової лікарні від 05.06.2016, яким зафіксовано виявленні на трупі ОСОБА_10 численні тілесні ушкодження;
- висновком експерта від 19.08.2016 №161 з яких слідує, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через утоплення у воді. При дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у виді синця на повіках лівого та правого очей, множинних дрібних подряпин в центральній лобній ділянці, в правій лобній ділянці, синця по задній поверхні верхньої частини лівого передпліччя, синця в проекції лівого ліктьового суглобу, 3 синця по задній поверхні середньої частини лівого плеча, 2 синців по лівій боковій поверхні грудної клітни, 2 подряпин по лівій боковій поверхні грудної клітини, 4 синця у правій підпахвинній ділянці, синця по задній поверхні верхньої частини правого передпліччя, садна в проекції правого ліктьового суглобу, синця по передній поверхні верхньої частини лівого плеча, 2 синців по внутрішній та верхній поверхні лівого колососкового кружельця, синця в проекції лівої ключиці з переходом в надключичну та підключичну ділянку, крововиливи з внутрішньої поверхні верхньої та нижньої губи в проекції 1-1, 1-2, 2-1, 3-1 зубів, синця по всій вогнутій поверхні правої вушної раковини, подряпини по правій передньо-боковій поверхні шиї, синця в проекції правого кута нижньої щелепи, тотального синця по всім поверхням лівої вушної раковини та навколовушної ділянці , з вираженим набряком м"яких тканин з повним перекриттям вушного проходу, крововиливів під м"які покриви голови з внутрішньої сторони у правій лобній ділянці, в правій скроневій ділянці, в лівій тім"яно-потилочній ділянці, які утворились внсалідок дії тупих твердих предметів незадовго до настання смерті , мають ознаки легкого тілесного ушкодження, в причинному зв"язку зі смертю не знаходяться. Також на тілі виявлено тілесні ушкодження у виді перелому ребер справа 9, 10, 11 по середній пахвинній лінії з переходом на задню підпахвинну лінію прямого типу, з розривами пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в м"які тканини навколо перелому, які утворились від дії тупих твердих предметів, незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, в причинному зв"язку зі смертю не знаходяться. В крові виявлено етиловий спирт в концентрації 1, 65 проміле, що при житті відповідає середньому ступеню тяжкості алкогольного сп"яніння;
- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 19.08.2016 № 6 з якого слідує, що смерть ОСОБА_10 була швидкою в результаті утоплення, настала 04.06.2016 після отримання тілесних ушкоджень, може відповідати часу 19 годин 30 хвилин. Після отримання виявлених на його тілі тілесних ушкоджень потерпілий міг жити, робити активні цілеспрямовані рухи, пересуватися, говорити, піднятись. Нанести самостійно собі зазначені тілесні ушкодження потерпілий не міг. Тілесні ушкодження могли виникнути від ударів, в кількості не менше 20-25. Врятувати життя потерпілого при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги неможливо. Спричинення наявних на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень виключається від падіння з висоти власного зросту. Можливо та не виключається настання смерті ОСОБА_10 при обставинах, на які вказав свідок ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту 07.06.2016;
- довідкою травмпункту Коростенської ЦМЛ від 05.06.2016 №3070 з якої слідує, що при огляді ОСОБА_7 у останнього виявлено забій правої кисті;
- висновком судово-медичного експертизи від 05.07.2016 №171, яка була почата 07.06.2016 з якої слідує, про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді слабо вираженого синця по тильній поверхні правої кисті в проекції 2, 3, 4 п"ясно-фалангових суглобів, м"які тканини тильної поверхні правої кисті різко набряклі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров"я та утворення яких можливо при обставинах та термін, зазначений у постанові слідчого;
- протоколом тимчасового вилучення майна від 06.06.2016, а саме мобільного телефону "Nokia -107" у ОСОБА_13 , яке проводилось в присутності законного представника останнього ОСОБА_20 ;
- даними слідчого експерименту, зафіксованим в протоколі проведення даної слідчої дії від 07.06.2016;
- протоколом пред"явлення особи для впізнання від 06.06.2016 з якого слідує, що свідок ОСОБА_16 вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яку бачив на березі річки Уж 04.06.2016 та який приймав участь у бійці;
- рапортом слідчого Коростенського ВП та роздруківкою, наданою оператором мобільного зв"язку "Київстар", з яких слідує, що належний потерпілому мобільний термінал 7 разів зв"язувався з мобільним номером, належним ОСОБА_13 , зокрема 04.06.2016 в період часу 17:34, 17:41, 17:49, 17:52, 18:09, 18:11, 18:24, з інформації наданої оператором мобільного зв"язку "Лайф" слідує, що належний ОСОБА_13 мобільний термінал 5 разів зв"язувався з мобільним номером, належним ОСОБА_14 , а саме 04.06.2016 в період часу 23:09, 23:09, 23:10, 23:11, 23:13;
Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 235-2016 ОСОБА_7 суть звинувачення усвідомлює, розуміє можливість покарання, активно та логічно захищається, применшуючи власну провину. Під час вчинення інкримінованих дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Наведені докази є належними та допустимими.
Аналіз вищевказаних доказів вказує на те, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник через ревнощі, які були викликанні тим, що ОСОБА_10 переписувався з дружиною ОСОБА_7 в мережі інтернет. Для з`ясування стосунків, ОСОБА_7 домовився про зустріч з ОСОБА_10 . Після спільного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_7 з мотивів ревнощів, реалізуючи умисел на спричинення тілесних пошкоджень, почав наносити численні удари по різним частинам тіла ОСОБА_10 , штовхнув останнього у воду, де продовжував наносити удари, не передбачаючи, що такі дії можуть викликати смерть через утоплення, хоча повинен був і міг це передбачти.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 щодо перенесення тіла ОСОБА_10 на берег, після побиття у воді та втрати ним свідомості, оскільки це спростовується протоколом огляду місця події, відповідно до якого тіло ОСОБА_10 було виявлено у воді, висновком судово-медичної експертизи та роз`ясненням судово-медичного експерта, які він надав в судовому засіданні. Відповідно до них експерт роз`яснив, що потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження легкої та середньої тяжкості з якими він міг жити та міг робити активні цілеспрямовані рухи (пересуватися, говорити,піднятися). Причина смерті потерпілого механічна асфексія, яка могла настати в тому числі від утоплення в воді або побоїв у воді. Те, що обвинувачений та свідок ОСОБА_13 сприйняли як втрату свідомості потерпілим суд виходячи з висновків судово-медичного експерта приходить до переконання, що це вже було моментом настання смерті.

Критичним є відношення суду до показань обвинуваченого щодо побиття потерпілого коли у останього голова та тіло на половину було на березі, а ноги у воді. Це спростовується сукупністю доказів, асаме показами свідка ОСОБА_13 , висновками судово-медичної експертизи та протоколом огляду місця події.

Заява потерпілих та їх представника про прийняття рішення відносно свідка ОСОБА_13 , який на їх думку є співучасником злочину, не може бути предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд, в силу положень ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, згідно п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається, окрім іншого, на слідчого та прокурора.

При цьому суд відзначає, що стороною обвинувачення не доведені фактичні обставини щодо використання обвинуваченим безпорадного стану потерпілого та умислу обвинуваченого на вбивство потерпілого, що стало підставою для висунення ОСОБА_7 обвинувачення саме за ч. 1 ст. 115 КК України.

Проаналізувавши та давши оцінку показанням обвинуваченого, потерпілих, свідків, враховуючи досліджені судом обставини скоєного злочину, колегія суддів приходить до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, доводи органа досудового слідства про наявність в діях обвинуваченого умислу на вбивство ОСОБА_10 не найшли свого підтвердження, а дії ОСОБА_7 підлягають перекваліфікації на ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність за наступних підстав.
З показів ОСОБА_7 при судовому розгляді вбачається, що наміру на умисне вбивство ОСОБА_10 у нього не було, протилежного стороною обвинувачення не доведено.
Головною кваліфікуючою ознакою ст. 115 КК України є умисел на противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Таким чином, проаналізувавши в сукупності наявні докази, враховуючи всі обставини вчиненого діяння, кількість, характер і локалізацію тілесних пошкоджень, поведінку потерпілого, що передувала події, їх стосунки, колегія суддів не вбачає в діях ОСОБА_7 прямого чи непрямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 та приходить до висновку, що в його діях наявні ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, а саме як вбивство, вчинене через необережність, так як він не передбачав можливості настання смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був це передбачити.
Дії ОСОБА_7 суд розцінює як необережну форму винуватості, а саме - злочинну недбалість.

Приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 колегія суддів також враховує положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також вимоги ст.17 КПК України, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
В ході судового розгляду, прокурором доказів того, що обвинувачений бажав настання для потерпілого наслідків, саме у виді смерті, суду не надано.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумними сумнівами.

Підозра обвинуваченого не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом.

При цьому суд бере до уваги положення Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.96 р. про те, що Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми мають пряму дію (ст.8), що зобов`язує суди при розгляді конкретних справ керуватись, насамперед, нормами Конституції.

Згідно ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Всі сумніви по справі, в тому числі, що стосується достатності зібраних фактичних даних, повинні тлумачитись та вирішуватись на користь підсудних.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено «Право на справедливий суд, де кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, применшує власну провину в скоєному діянні.

Обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, є те, що злочин був вчинений в стані сп"яніння.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не подано доказів чим був викликаний безпорадний стан потерпілого (станом сп`яніння чи спричиненими тілесними ушкодженнями), тому така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення злочину відносно особи, яка перебуває у безпорадному стані, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом не враховувується.
Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію потерпілих щодо обрання покарання, а також відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки обвинуваченим хоч й вчинено злочин середньої тяжкості, але це є злочин проти життя та здоров`я особи, наслідком якого стала смерть людини.

Вид та розмір покарання судом обирається виходячи з загальних засад призначення покарання, закріплених ст. 65 КК України, в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи, згідно ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Враховуючи наявність ризиків, вказаних в ст. 177 КПК України суд вважає необхідним запобіжний захід відповідно до положень ч.1 ст. 377 КК України до набрання вироком законної сили залишити незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 у справі Чанєв проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою в межах двомісячного строку.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Також, суд, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт накладений на речові докази в даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченому ОСОБА_7 05.06.2016 обиралася міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 05.06.2016 з урахуванням дати затримання.

Визначаючи порядок зарахування строку попереднього ув`язнення суд виходить з положень ст. 58 Конституції України за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи та ч. 2 ст. 4 КК України, яка встановлює, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

На день скоєння злочину ОСОБА_7 та обрання йому міру запобіжного заходу, діяли положення ст. 72 КК України передбачали зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 05 червня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 05 червня 2016 року до набранням вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити незмінним, але не пізніше ніж до 10.12.2017, включно.
Арешт накладений на речові докази в даному кримінальному провадженні скасувати.

Речові докази, які зберігаються в камері речових доказів Коростенського ВП на підставі квитанцій № 001753, 001754, а саме:
-футболку, шорти, кофту повернути ОСОБА_7 за належністю;
-футболку жовтого кольору, джинсові бриджі синього кольору, босоніжки шкіряни, пластикову пляшку з під води "Караван", пластикову пляшку з під пива "Львівське", пачки з під цигарок, пластикові стаканчики, 3 недопалки цигарок, упаковку з під сосисок "Традіційні " - знищити;
-мобільний телефон марки ""Nokia -107" ІМЕІ: НОМЕР_1 , 2) ІМЕІ НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_10 за належністю;
-мобільний телефон марки "Nokia -1280" ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою оператора мобільного зв"язку "Київстар" № НОМЕР_4 повернути за належністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) гривень 72 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом 30 діб з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення - надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуючий суддя:

Судді: