Провадження №1-кп/331/62/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/62/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Баку, республіка Азербайджан, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює тренером Запорізької обласної школи вищої спортивної майстерності, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2016 року, приблизно о 06 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 у форменому одязі йшов біля зупинки громадського транспорту «Суднобудівельний завод» навпроти автосалону «Рено», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Глісерна, буд. 16, заступати на службу по забезпеченню охорони громадського порядку, прийняття участі у спеціальних операціях та спецзаходах щодо дотримання транспортної дисципліни та законності. В цей час, 10 квітня 2016 року, приблизно о 07 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на зупинці громадського транспорту «Суднобудівельний завод», навпроти автосалону «Рено», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Глісерна, буд. 16, справляючи свої природні потреби на вищезазначеній зупинці громадського транспорту, побачив співробітника батальйону поліції особливого призначення - ОСОБА_6 , який був одягнений у формений одяг та виконував свої службові обов`язки. ОСОБА_6 зробив ОСОБА_3 зауваження за те, що останній грубо порушував громадський порядок. ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, а саме: співробітником батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, який в той момент виконував свої службові обов`язки, почав виражатись грубою нецензурною лайкою, після чого дістав з лівої кишені куртки предмет схожий на пістолет та здійснив 3 постріли в бік ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв потерпілому вогнепальне поранення по задній поверхні в середній третині правої гомілки, чужорідне тіло в м`яких тканинах в місці поранення, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що 10 квітні 2016 року він відпочивав із друзями у кафе та рано вранці повертався додому. На зупинці громадського транспорту він став справляти природні потреби, коли до нього підійшов працівник поліціїі та став робити зауваження. Він був не згоден із такою поведінкою поліцейського та вистрелив із пістолета, який був при ньому у бік поліцейського, в результаті чого влучив йому у ногу. Злякавшись від вчиненого, він на власному автомобілі поїхав. На сьогодні він щиро розкаявся та зрозумів свою помилку, відшкодував потерпілому витрати на лікування та відновлення здоров"я у сумі 1100 доларів США. Цивільний позов визнав частково у розмірі, який буде встановлений судом, вважаючи позовні вимоги завищеними. У судовому засіданні не заперечував проти застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 10.04.2016 року вранці він йшов на роботу через парк відпочинку "Дубовий гай" та був одягнений у формений одяг. Здалеку побачив, як автомобіль із гучною музикою під"їхав до зупинки громадського транспорту, із нього вийшов хлопець та став спрявляти природні потреби прямо на зупинці. Обурившись такою поведінкою, він голосно зробив зауваження хлопцю, наближаючись до нього. Але той відповів йому грубою нецензурною лайкою, після чого дістав із куртки пістолет та здійснив постріл у його бік, влучивши у ногу. Він одразу відчув сильний біль у ділянці гомілки, намагався затримати хлопця, однак не зміг. Про події він повідомив черговому у відділі поліції та поїхав до лікарні, де йому була зроблена операції, вилучена куля, після чого він близько 10 днів перебував на амбулаторному лікуванні вдома доки рана не почала загоюватися, на сьогодні на нозі залишився рубець, м"язи до сьогодні не відновили свою функцію, через що йому важко переносити фізичні навантаження, працювати у нарядах та відрядженнях. Він був вимушений пройти курс реабілітації у санаторії. Дійсно отримав від ОСОБА_3 1100 доларів США, однак витратив їх на відновлення стану свого здоров"я. Вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати йому моральну шкоду, яку оцінює у 30000 грн.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості. ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має статус заслуженого майстра спорту України з греко-римської боротьби, мешкає за місцем реєстрації разом із родиною та неповнолітньої донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Однак, враховуючи особу винного, навність двох пом"якшуючих покарання обставин, суд вважає доцільним застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання із випробуванням.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування до його підзахисного ОСОБА_3 акта амністії та звільнення його від відбування покарання, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнав свою вину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітіню дитину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, шо ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив в квітні 2016 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році», має на утриманні неповнолітню дитину- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проти застосування щодо нього акта амністії не заперечує.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає доведеним, що внаслідок незаконних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій обвинуваченого він отримав поранення ноги, перебував на амбулаторному лікуванні близько 10 діб, переніс оперативне втручання, внаслідок чого відчував фізичний біль та страждання. На теперішній час м"язи його повністю не відновились, внаслідок чого він не може нести службу без шкоди для здоров"я та витримувати великі навантаження. Через проходження реабілітації у санаторному закладі порушився його звичайний уклад життя, оскільки він був вимушений докладати додаткових зусиль для відновлення попереднього стану здоров"я.

За таких обставин, з врахуванням принципу розумності, достатності та співмірності, суд находить вимоги потерпілого ОСОБА_6 щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтованими та такими, що відповідають глибині їх фізичних та душевних страждань, однак, вважає необхідним зменшити заявлену суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого суму відшкодування моральних страждань у розмірі 3000 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно дост.100 КПК України,
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо він на протязі одного року випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 та ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Речові докази:

- формені брюки повернути потерпілому ОСОБА_6

- два фрагменти металу, фрагмент марлевої тканини, фрагмент білого паперу, три патрони - знищити;

- пістолет "Flober" - конфіскувати на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду від злочину у розмірі 3000 (три тисячі) грн. В іншій частині позову відмовити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1