Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/391/17
Номер провадження 1-кп/540/38/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000086 від 03.04.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лісне Лутугінського району Луганської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючої, не депутата, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акта від 05 травня 2017 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона, 31.03.2017 року близько 19:00 год., перебуваючи в гостях, у житловому будинку ОСОБА_6 , в АДРЕСА_2 , помітила золоту каблучку, яка належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме золотої каблучки.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, таємно, шляхом вільного доступу, підійшла до серванту, дістала скриньку, звідки взяла золоту каблучку і положила до кишені, таким чином вчинила крадіжку золотої каблучки, вартість якої згідно висновку експерта № 63/17 становить 621 грн. З місця події зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Даними протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 621 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

05.05.2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за умовами якої, в зв`язку з тим, що потерпілій ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого, при цьому потерпіла підтверджує, що не має жодних претензій, в т.ч. матеріального чи морального характеру, до підозрюваної. Сторони узгодили призначення наступного покарання для ОСОБА_5 , яка підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання є: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не вбачається.

За таких обставин, у відповідності до ст. 65 КК України, сторони узгодили їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також сторони зазначили, що обізнані про правові наслідки укладення та затвердження угоди визначені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, що визначені ст. 476 КПК України, що відобразили в угоді та засвідчили своїми підписами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується, як середньої тяжкості.

При цьому судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У судовому засіданні обвинувачена зазначила, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та вона повністю визнає винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і просить суд затвердити угоду.

Потерпіла в заяві від 10.10.2017 року просить розглянути кримінальне провадження без її участі, угоду підтримує та просить її затвердити.

Прокурор та захисник уважають, що угода відповідає вимогам Закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права і свободи сторін.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 і призначення узгодженого покарання.

В той час, обвинувачена надала заяву в якій просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона має трьох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав, яка підтримана захисником та прокурором.

Так, за змістом п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнанні винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України; особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_5 є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких батьківських прав не позбавлена, що стверджується довідкою Карлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22.12.2017 р. № 808/12.7-04-33.

Обмеження щодо застосування амністії до обвинуваченої для звільнення її відбування покарання, визначенні ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - відсутні.

Таким чином, вказані обставини свідчать, що ОСОБА_5 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п.в ст.1 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: золоту каблучку, що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , слід залишити останній, як власнику.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 05.05.2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за ст. 185 ч.1 КК України на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази у справі: золоту каблучку залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1