Кримінальне провадження № 629/4047/17
Номер провадження 1-кп/629/120/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0002184 від 03 жовтня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.05.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 30.09.2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 22 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту, на початку квітня 2017 року, точної дати досудовим слідством встановити не представилося можливим ОСОБА_4 , використовуючи дружні стосунки з ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою, під приводом тимчасового використання у вигляді надання послуг приватного перевезення людей, попросив у ОСОБА_5 дати для цього автомобіль марки ГАЗ 24, сірого кольору, д/з НОМЕР_1 та ключі до нього, на що ОСОБА_5 , виходячи з довіри до ОСОБА_4 та в помилковій впевненості в добросовісності його дій, погодився. Після чого, в середині квітня 2017 року, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та діючи з прямим умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою наживи, діючи умисно, повторно, біля оптової бази «Анюта» за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Севастопольська, шляхом запуску двигуна заволодів автомобілем ГАЗ 24, власником якого була ОСОБА_6 , та який перебував у правомірному користування й володінні ОСОБА_5 . Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в подальшому розпорядився автомобілем на власний розсуд, а саме продав даний автомобіль, отримавши матеріальну вигоду. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив майнову шкоду ОСОБА_5 у сумі 16 700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він з середньою освітою, не працює, одружений, раніше судимий: 14.05.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. 30.09.2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 22 дні.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне часткове відшкодування збитків потерпілому.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про відсутність претензій до обвинуваченого та просив суворо не карати.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реальної ізоляції від суспільства з застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.
По справі є судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 395 грн. 48 коп. і суд вважає за необхідне стягнути їх з підсудного.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України; повідомляти Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 475 від 13.10.2017 року на загальну суму у розмірі 395 грн. 48 копійок на користь держави. Код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу: Держава.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.2017 року на автомобіль марки ГАЗ 24, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску -1985, бежевого кольору, тип ТЗ-легковий, д/з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серію НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , який на підстві усного договору купівлі-продажу було придбано у власність ОСОБА_5 , та який на даний час перебуває у ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки ГАЗ 24, номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску -1985, бежевого кольору, тип ТЗ-легковий, д/з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серію НОМЕР_3 , який перебуває у ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 залишити у ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1