Дата документу Справа № 326/840/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1559/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №326/840/17 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Приморського районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бірофельд Біробіджанського району Єврейська Автономна область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він 28.03.2017 року, приблизно о 03-05 годині, знаходячись на перехресті вулиць Пушкіна та Калинова у м.Приморську Запорізької області, де у цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувалася бійка, побачив, що з кишені куртки ОСОБА_8 випав належний останньому мобільний телефон, внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення цього телефону.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_8 , який у цей час лежав на землі, та реалізуючи до кінця свій злочинний намір, направлений на незаконне таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що він діє таємно та його дії ніхто не бачить, підібрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон, після чого сховав його до кишені, тим самим умисно, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон «NOMI і 280», вартістю 200 грн., у якому було 2 сім-карти мобільного оператору «МТС», вартістю 10 грн. кожна, на рахунку однієї з яких були грошові кошти у сумі 30 грн., які належать на праві приватної власності ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 250 грн. Викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 в подальшому використав на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Йому призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на незаконність вироку через допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив вирок скасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити. Свої вимоги мотивує тим, що під час судового розгляду він не визнав своєї вини та не давав згоди на розгляд провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який змінив свої вимоги та просив пом`якшити призначене йому покарання, оскільки він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила вирок залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок змінити.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 змінив свої апеляційні вимоги та просив призначити йому менш суворе покарання з огляду на повне визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому та відшкодування завданої шкоди. При цьому обвинувачений також визнав, що порушень вимог ст.349 КПК під час судового розгляду в суді першої інстанції допущено не було.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судова колегія виходить з наступного.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі районний суд вірно прийняв до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного обвинуваченим злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше 8 разів судимий, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів. А тому районний суд правильно визначився із видом покарання, адже в даному випадку єдиним дієвим видом покарання для обвинуваченого є найсуворіше покарання у виді позбавлення волі.

Між тим, колегія суддів, з огляду на повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття у вчиненому, а також з огляду на незначну вартість викраденого майна, яке до того ж було повернуто потерпілому під час досудового розслідування, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити призначене обвинуваченому покарання та призначити його у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК.

При цьому колегія суддів критично ставиться до заперечень апеляційної скарги обвинуваченого про порушення судом вимог ст.349 КПК. Адже, дослідивши технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо роз`яснення обвинуваченому наслідків застосування положень ч.3 ст.349 КПК.

Відтак будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 в цій справі в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4