АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/657/17 Номер провадження 11-сс/786/495/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498 від 19.08.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Накладено арешт на:

сумку сіру господарського типу,

гумовий човен у спущеному вигляді з написом «SKIPER»

дві риболовецькі сітки «70», довжиною 100 м. кожна, які належать ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться у його користуванні, експлуатуванні, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних чи інших видів робіт, які будуть зберігатися в камері зберігання речових доказів Лохвицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Гоголя, 19, м. Лохвиця, Полтавської області до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що вказані речі, власником яких є ОСОБА_7 , тимчасово вилучені та визнані речовими доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого СВ Лохвицького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 повернути ОСОБА_7 : сумку сіру господарського типу, гумовий човен у спущеному вигляді з написом «SKIPER», дві риболовецькі сітки «70», довжиною 100 м. кожна. Одночасно апелянт, посилаючись на те, що про винесення ухвали, як і складення протоколу про вилучення майна, ОСОБА_7 стало відомо лише 19.09.2017, коли слідчий вручив оскаржувану ухвалу, що підтверджується заявою від 20.09.2017.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він на законних підставах здійснював вилов риби за допомогою риболовецьких сіток на човні, оскільки відповідно до договору від 12.10.2006, додаткової угоди № 6-10/04-10 від 8.02.2010 та акту передачі водного об`єкту від 5.02.2010, він являється орендарем водного дзеркала 41,3 га з водоохоронною прибережною смугою 34,10 га (місце де він був затриманий ОСОБА_7 ) і як орендар вправі користуватися терміном до 2025 року на цьому об`єкті.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, думку прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з апеляційної скарги, клопотання слідчого про накладення арешту на майно було розглянуто у відсутность власника майна ОСОБА_7 та його представників, про рішення слідчого судді останній дізнався лише 19 вересня 2017 року, що підтверджується заявою апелянта (а.к. 21 ). 20 вересня 2017 року ОСОБА_7 подав до Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу. Відомості про те, що ОСОБА_7 , був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого в матеріалах провадження відсутні. Таким чином, строк на апеляційне оскарження в даному провадженні не пропущено.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого на час його розгляду слідчим суддею відповідало зазначеним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, як випливає з положень частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під час апеляційного перегляду встановлено те, що 19.08.2017 Лохвицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (а.к.3).

Досудовим розслідування встановлено те, що 19.08.2017 під час оперативно профілактичних заходів по виявленню осіб, причетних до вчинення незаконного вилову риби, було виявлено осіб, які на водоймищі Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за допомогою риболовецьких сіток незаконно виловили 68 карасів та 8 коропів.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 19.08.2017 сумку сіру господарського типу, гумовий човен у спущеному вигляді з написом «SKIPER», дві риболовецькі сітки «70», довжиною 100 м. кожна тимчасово вилучено ОСОБА_7 , власником якого є останній, та поміщено до камери речових доказів Лохвицького відділу поліції за адресою: вулиця Гоголя, 19, м. Лохвиця, Полтавської області, а саме: сумку сіру господарського типу, гумовий човен у спущеному вигляді з написом «SKIPER» та дві риболовецькі сітки «70», довжиною 100 м. кожна (а.к. 5).

Органами досудового розлідування встановлено, що власником тимчасово вилучених речей являється ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого СВ Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 від 19.08.2017 сумку сіру господарського типу, гумовий човен у спущеному вигляді з написом «SKIPER», дві риболовецькі сітки «70», довжиною 100 м. кожна, визнано та приєднано до кримінального провадження №0000498 як речові докази. (а.к.15).

На думку колегії суддів, матеріали провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі чого посилання апелянта на те, що відсутні підстави для арешту вилученого майна є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні даніх вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України і виходячи з приписів ч. 2 ст. 170 КПК України є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.
Крім цього, колегія суддів враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.
Отже, висновки слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для арешту майна відповідають як матеріалам доданих до клопотання так і вимогам КПК України.
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
На даному етапі провадження слідчий суддя, колегія суддів, яка переглядає рішення слідчого судді не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи не винуватою у вчиненні злочину, отже доводи апелянта щодо законного вилову риби розгляду не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 серпня 2017 року без змін. Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4