Справа № 361/6648/17
Провадження № 1-кп/361/625/17
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
14 листопада 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянин Російської Федерації, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.11.2007 Апеляційним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 13.10.2010 Брянським міськрайонним судом Луганської області за ст. 391 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.11.2012 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 15.09.2017 Дніпровським районним судом м. Києві за ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, -
Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого до 28.11.2017 р.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обраний у виді особистого зобов`язання, строк дії якого до 13.12.2017 р.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, який підсудний вказаному суду.
Крім того прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки він може ухилятись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_6 погодився з думкою прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти призначення провадження до судового розгляду не заперечували.
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрююється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості кожного з обвинувачених, виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається з повного обсягу в якому зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, а потім викладається конкретне обвинувачення з вказівкою на кваліфікацію дій згідно КК України, кожному з обвинувачених.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як того вимагає ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо кожного обвинуваченого, тобто вказати в чому він обвинувачується і вказати кваліфікацію його протиправних дій, згідно з статтею КК України, які діяли на час вчинення інкримінованого їм злочину.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченого , а саме, не вказано конкретного місця його вчинення. При цьому обставини кримінального правопорушення викладено неконкретно, поверхово. Зокрема з фактичних обставин справи та з тексту обвинувачення вбачається, що частина інкримінованих злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема передбачених ч. 3 ст. 189 КК України, відбулись на території лісового масиву, що біля кафе «Ялинка», яке розташоване по вул..Лучиста у м.Бровари Київської області. Однак , точного та конкретного місця вчиненні цього епізоду злочинних дій в обвинувальному акті не зазначено, хоча з відкритих картографічних джерел відомо, що в м. Бровари Київської області відсутня вулиця Лучиста, а територія біля кафе «Ялинка», яке розташоване по вул. Лучиста , знаходиться в адміністративних межах м. Києва на території Деснянського району і з цих же даних неможливо встановити місцезнаходження місця вчинення злочину, оскільки в обвинувальному акті відсутня прив`язка цього місця до стаціонарних об`єктів, будинку чи вулиць цього чи іншого населеного пункту. Що є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо форми та змісту обвинувального акту.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 захисту своїх прав.
Крім того суд встановив, що дане кримінальне провадження за обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України не підсудне Броварському міськрайонному суду по територіальності, оскільки з обвинувального акту вбачається, що останній епізод тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, який інкримінується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - був закінчений і виявлений на території Деснянського району м. Києва, а згідно ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження однакових за тяжкістю правопорушень, здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.ст. 32, 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Щодо міри запобіжного заходу обраної обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою та ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання, то суд вважає за можливе залишити таку без зміни.
За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З урахуванням закінчення 28.11.2017 року строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, даних про репутацію ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, обвинувачуються у вчиненні тяжких умисного злочину, за один з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що він не надав жодних документів про неможливість з тих чи інших причин його перебування в умовах СІЗО, з метою уникнення ризиків продовження обвинуваченим злочинної діяльності та ухилення від суду, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою слід продовжити на 60 днів по 12 січня 2018 року.
Суд переконаний, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків під час судового розгляду матеріалів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд, -
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити по 12 січня 2018 року, та утримувати його в ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити у виді особистого зобов`язання.
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1