ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/631/18 (пр. № 1кп/201/292/2018), відомості про яке 06 січня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 08 листопада 2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 30 листопада 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 29 квітня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання вісім місяців один день; 13 листопада 2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 28 грудня 2017 року близько 01.30 години, перебуваючи біля будинку № 98 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпрі, через переднє бокове скло автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_1 , побачив відеореєстратор марки «Carcam модель H198FS», вартістю 535 грн. 90 коп., в якому знаходилась карта пам`яті до нього об`ємом 16 гігабайт, вартістю 402 грн. 50 коп., які він визначив об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом розбиття переднього бокового скла викрав з салону автомобіля вказаний відеореєстратор та карту пам`яті, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 938 грн. 40 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 13 листопада 2017 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з трирічним іспитовим строком, при цьому, в період останнього вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, при цьому вчинив інкриміноване йому діяння в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року покарання у виді шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 16.01.2018 року, залишивши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 16.03.2018 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час його перебування під вартою у даному кримінальному провадженні з 16.01.2018 року по 05.02.2018 року із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Речовий доказ відеореєстратор «Carcam модель H198FS» - залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1