Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2021/17
Провадження № 1-кп/480/225/17
ВИРОК
Іменем України
18 грудня 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2017 року за № 0000925 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.08.2007 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 2 роки;

- 20.09.2007 Центральним районний суд м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 2 роки;

- 16.10.2008 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнено від відбування покарання 02.07.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 19 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законодавством порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України, тобто, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, приблизно з весни 2017 року (точний час під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів та вирощування конопель, знаходячись на території свого місця мешкання, а саме, домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці біля підсобного приміщення, незаконно, для власного вживання вирощував не менше 14 кущів рослини коноплі.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 КК України, в період з весни 2017 року до моменту виявлення його протиправної діяльності працівниками поліції, з метою доведення рослин коноплі до стадії дозрівання, доглядав їх, систематично обробляючи (прополюючи та здійснюючи їх полив). Так, приблизно наприкінці літа 2017 року (точний час в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено) ОСОБА_4 , який раніше вже вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України, діючи повторно, обірвав листя та суцвіття з кущів коноплі, які він вирощував і таким чином незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після цього ОСОБА_4 переніс до підсобних приміщень свого домоволодіння незаконно виготовлений наркотичний засіб, де почав зберігати його без мети збуту для власного вживання. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 зберігав на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з моменту придбання (кінець літа 2017 року) до моменту вилучення співробітниками поліції.
22 вересня 2017 року в період часу з 13:00 до 15:30 годин за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 проведено санкціонований слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області обшук, в ході якого на присадибній ділянці біля підсобного приміщення виявлено та вилучено зростаючі 14 кущів рослин зеленого кольору зі слідами догляду, які згідно з висновком експерта № 1645 від 27.09.2017 року - є рослинами роду конопель, котрі ОСОБА_4 , незаконно вирощував на території свого домоволодіння.
Також у підсобних приміщеннях вказаного вище домоволодіння в ході зазначеного обшуку) виявлено і вилучено виготовлений та такий, що незаконно зберігався ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, а саме: підвішену до стелі рослину зеленого кольору ззовні схожу на рослину роду коноплі з різким характерним запахом в кількості 18 штук, частина якої, а саме суцвіття (верхівки), листя та певна кількість верхніх частин гілок згідно з висновком експерта № 1648 від 27.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (у перерахунку на суху речовину) - 673,584 г., що відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром; крім цього в ході обшуку на поличці одного з приміщень виявлено скляну банку з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 1646 від 26.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 42,657 г.; у мішку зі сміттям, який висів на стіні одного з підсобних приміщень виявлено стебла та листя рослини ззовні схожі на рослину роду коноплі, яка згідно з висновком експерта № 1653 від 27.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого (у перерахунку на суху речовину) - 61,063 г. Крім того ОСОБА_4 було добровільно видано два паперових згортки з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 1659 від 26.09.2017 та № 1656 від 26.09.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на суху речовину) - 2,078 г., а загалом, ОСОБА_4 незаконно зберігав у своєму домоволодінні (у перерахунку на суху речовину) - 779,382 г. особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, що відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 310 КК України - незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин
передбачений ст. 309 КК України; ч. 2 ст. 309 КК України - повторне незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих
розмірах, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК
України.

31.10.2017 у кримінальному провадженні № 0000925 між начальником Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину, а саме: за ч. 2 ст. 310 КК України п`ять років позбавлення волі; ч. 2 ст. 309 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, злочини у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 309 КК України) та тяжким злочином (ч. 2 ст. 310 КК України).

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особи ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо; перебуває на профілактичному обліку в Миколаївському наркологічному диспансері з 2007 року, обстежувався стаціонарно в МОПЛ № 1 в 1994 році; перебуває на обліку у лікаря невропатолога, інвалід ІІІ групи. Відповдіно до висновку судово-психіатричного експерта № 350 від 25.10.2017 ОСОБА_4 страждає стійким психічним розладом психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіатів, ефедрона, стійка ремісія; зловживання канабіноїдами у емоційно нестійкої особистості у стані компенсації. У період часу, до якого відноситься діяння, яке йому інкримінується, ОСОБА_4 не спостерігалося ознак якого небудь тимчасового розладу. Ступінь вираженості психічних порушень є такою, що не позбавляла його можливості, у період часу до якого відноситься злочин, який йому інкримінується, віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертиз на суму 3711 грн. 00 коп., які підтверджені довідками про витрати на проведення експертиз, та підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні - слід знищити.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні № 0000925, 31 жовтня 2017 року, між начальником Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; ч. 2 ст. 309 КК України 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 3711 грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:

-спец. пакет № 2251965, в середині якого знаходяться два фрагмента пластикових пляшок та металевий ковпак, які зберігаються в камері речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, згідно з квитанціями про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000925, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 382, порядкові номери № 182-17, знищити;

-спец. пакет № 4036686, в середині якого знаходиться, скляна банка з канабісом, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 42,657 г,

-спец. пакет № 4036783, в середині якого знаходиться, канабіс, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 61,063 г,

-спец. пакет № 3639836, в середині якого знаходиться, канабіс, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 1,671 г,

-спец. пакет № 3639835, в середині якого знаходиться, канабіс, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 0,407 г,

-спец. пакет № 4036687 та № 3246711, в середині якого знаходиться первинна упаковка, канабіс, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 673,584 г, та корені, центральні стебла, основи гілок, масою 745 г, які наркотичними засобами не являються,

-тканина, в середині якої, знаходяться кущі рослин роду конопель, у кількості 14 штук,

які зберігаються в камері речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, згідно з квитанціями про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000925, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 382, порядкові номери № 180-17, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

18.12.2017