Справа № 496/3509/17
Провадження № 1-кп/496/318/17
У Х В А Л А
02 листопада 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшло вказане кримінальне провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення справи до судового розгляду та про доручення органу пробації складення досудової доповіді відповідно до положень ст. 314-1 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 також вважала за можливе призначити справу до судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченої надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий (прокурор) вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та точне формулювання обвинувачення, а також в обвинувальному акті міститься невідповідність, суперечність сформульованого прокурором обвинувачення щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, правовій кваліфікації дій ОСОБА_6 , в частині точного формулювання ознак об`єктивної сторони - способу вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину. Крім того вказує, що під час здійснення досудового розслідування ані слідчий, ані прокурор не вчинили жодної процесуальної дії, направленої на встановлення об`єктивної сторони злочину такої як визначення розміру майнової шкоди, заподіяної власнику житлового будинку, а керувались лише звітом про незалежну оцінку, який не може бути належним та допустимим доказом.
Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої та її захисника, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувальний акт - поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто положенням ст. 291 КПК України.
Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Даний принцип закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Європейський суд з прав людини (у справі Абрамян проти Росії) більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
В порушення цих вимог в обвинувальному акті відносно обвинуваченої ОСОБА_6 викладено фактичні обставини та формулювання обвинувачення не конкретно та суперечливо, що унеможливлює здійснити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта та позбавляє обвинувачену права на ефективний захист.
Частина 2 ст. 194 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.
Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
Разом з тим, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та обвинувачення, не містять відомостей щодо вчинення відносно ОСОБА_6 дій, які становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України, а саме вказівки на заподіяння шкоди у великих розмірах.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю ст. 291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 21, 291, 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України повернути прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області: ОСОБА_1