ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
14 листопада 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000201 від 10 липня 2017 року клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гребінки Васильківського району Київської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, у званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10 листопада 2015 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та призначено на посаду снайпера 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 25 травня 2016 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

12 вересня 2016 року солдата ОСОБА_5 направлено на обстеження до лікувального закладу військової частини польова пошта НОМЕР_4 .

13 вересня 2016 року після проведення обстеження солдата ОСОБА_5 направлено на лікування до лікувального закладу Військово медичного клінічного центру Північного регіону, який дислокується в АДРЕСА_3 , де останній перебував на стаціонарному лікуванні та 22 вересня 2016 року був виписаний та направлений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

За наведених обставин, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України, внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі види військових злочинів» опублікованої в журналі «Голос України» від 4 березня 2015 року №39, солдат ОСОБА_5 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

Однак, 23 вересня 2016 року солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу Військово медичного клінічного центру Північного регіону, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження командуванню, в органи військового чи цивільного управління не повідомляв.

8 червня 2017 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_4 було встановлено місцезнаходження солдата ОСОБА_5 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1

Таким чином, 23 вересня 2016 року ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 з лікувального закладу Військово медичного клінічного центру Північного регіону без поважних причин в умовах особливого періоду та незаконно перебував за межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 до 8 червня 2017 року.

В подальшому, 9 червня 2017 року солдата ОСОБА_5 було направлено до лікувального закладу військової частини НОМЕР_5 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_5 для проходження військової лікарської комісії для визначення його придатності до подальшого проходження військової служби.

20 червня 2017 року солдата ОСОБА_5 було виписано з лікувального закладу військової частини НОМЕР_5 та направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Однак, 21 червня 2017 року, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу військової частини НОМЕР_5 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не приймав та про своє місцезнаходження командуванню, в органи військового чи цивільного управління не заявляв, та ухилявся від військової служби до 12 листопада 2017 року.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , повторно 21 червня 2017 року не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 з лікувального закладу військової частини НОМЕР_5 без поважних причин в умовах особливого періоду та незаконно перебуває за межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 до 12 листопада 2017 року.

31 липня 2017 року винесено підозру відносно ОСОБА_5 та останнього у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування оголошено в розшук.

12 листопада 2017 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

13 листопада 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження № 0000201, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є не доцільним, оскільки вони не можуть виключити можливі ризики з якими прокурор обґрунтовує дане клопотання.

Разом з тим, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. Враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає необхідним визначити заставу в сумі двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_6 .

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є 11 січня 2018 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 32 000 гривень, ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1