АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника ТОВ «КУА «Світлозар» ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «КУА «Світлозар» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000142, та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках: ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкритих у Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842), адреса: м. Київ, вул. Ванди Василевської, 12/16; в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для його задоволення у відповідності до вимог п.1, ч.2, ч.3, ст.170 КПК України,, оскільки вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представника ТОВ «КУА «Світлозар» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді та посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання був здійснений без виклику власника майна.

Апелянт вважає, що безготівкові грошові кошти не можуть бути речовими доказами, оскільки не можуть бути матеріальними об`єктами, а записи на рахунках у банку використовується лише для обліку грошових коштів, а не їх фактичного зберігання. Додає, що ТОВ «КУА «Світлозар» є реально діючим суб`єктом господарювання та добросовісним платником податків і зборів та не має коштів отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також зазначає, що на більшості банківських рахунків товариства, на які накладено арешт, взагалі відсутні кошти, а тому, накладення арешту є необґрунтованим та безпідставним, та просто призвело до блокування роботи підприємства, а подальше надходження коштів буде безпідставно визнаватися злочинним.

Крім того апелянт додає, що раніше ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року у справі №757/68878/17-к вже накладався арешт на рахунки ТОВ «КУА «Світлозар» який в подальшому, рішенням Печерського районного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 757/73474/17 був скасований, а тому повторне розгляд клопотанням про накладення арешту є незаконним.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власники майна та їх представники участі у судовому засіданні суду першої інстанції не приймали, оскаржувану ухвалу апелянтом отримано 14 лютого 2018 року, апеляційна скарга подана до суду 19 лютого 2018 року, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 364, ч. 1ст. 366 КК України

Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду з клопотанням,про накладення арешту в рамках даного кримінального провадження, мотивуючи його тим, що встановлені в ході досудового розслідування кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкритих у Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842), адреса: м. Київ, вул. Ванди Василевської, 12/16, можуть бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та визнані постановою старшого слідчого від 14.11.2017 року речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017, а тому є необхідність накласти арешт на ці кошти.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року клопотання органу досудового розслідування задоволено.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання прокурора в межах кримінального провадження № 0000142 про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Твердження апелянта про те, що ТОВ «КУА «Світлозар» не має жодного відношення до протиправної діяльності, яка розслідується, не є підставою для задоволення апеляційних скарг, оскільки метою накладення арешту у даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, тобто це не вимагає доведення причетності особи до кримінального правопорушення. Окрім того, додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Посилання апелянта на те, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року у справі №757/68878/17-к вже накладався арешт на рахунки ТОВ «КУА «Світлозар» який в подальшому, рішенням Печерського районного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 757/73474/17 був скасований, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказана ухвала, не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000142, та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках: ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкритих у Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 321842), адреса: м. Київ, вул. Ванди Василевської, 12/16; в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «КУА «Світлозар» - адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1429/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1