Справа № 212/6932/17
У Х В А Л А

11 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю: прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0001172 від 21.04.2017 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та угодою про примирення від 30.10.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, надійшов до суду 02.11.2017 року, з угодою про примирення від 30.10.2017 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав умови угоди, інші учасники підтримали думку прокурора.
Захисник у судовому засіданні умови угоди не підтримав, просив відмовити у її затвердженні, посилаючись на те, що на стадії досудового розслідування обвинуваченому не були роз`яснені право на застосування акту амністії.
Так, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду із підписаною сторонами 30.10.2017 року угодою про примирення, яку досягнуто під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, згідно положень КПК України, необхідно вирішити питання про затвердження угоди або відмову у затвердженні такої.
Оглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання повинен здійснити ряд дій, зокрема:
- з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:
1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер кожного обвинувачення;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;
- переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх;
- перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про відмову у затвердженні угоди укладеною 30.10.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_8 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , оскільки укладена угода суперечить засадам призначення покарання, а саме в угоді сторони погодили про призначення обвинуваченому покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, без урахування вимог ст. 104 КК України. При цього, в обвинувальному акті ОСОБА_4 вказаний як неповнолітній потерпілий, а в угоді як потерпілий. Крім цього, у підготовчому судовому засіданні, судом встановлено, що обвинуваченому на досудовому слідстві не роз`яснено право на застосування до нього Закону України «Про амністію».
Зазначені обставини не дозволяють суду здійснити дії, передбачені ст. 474 КПК України, що виключає можливість затвердження угоди про примирення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про примирення.
Керуючись статями 314, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
У затвердженні угоди про примирення від 30 жовтня 2017 року, укладеної у кримінальному провадженні № 0001172 від 21.04.2017 р. між обвинуваченим ОСОБА_8 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 - відмовити.
Продовжити підготовче судове засідання для вирішення питання про призначення судового розгляду у порядку ст. 314 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1