У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, скаргу представника скаржника ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні представником потерпілого -

в с т а н о в и в
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на рішення слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні представником потерпілого.

В обґрунтування заяви, скаржник посилається на те, що 01.08.2017 року у рамках кримінального провадження №0002351 від 05.09.2016 року, розпочатого по факту смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_6 звернулася до слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 із заявою про визнання її законним представником потерпілих ОСОБА_7 2010 р.н. та ОСОБА_7 2013 р.н., які є дітьми покійного. 16.11.2017 року від слідчого отримано постанову з якої вбачається, що у визнанні представником потерпілих ОСОБА_6 відмовлено.
Представник скаржника до судового засідання не з`явився, написав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, та їх неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, про наступне.

В судовому засіданні встановлено наступне:

01.08.2017 року у рамках кримінального провадження №0002351 від 05.09.2016 року, розпочатого по факту смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_6 звернулася до слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 із заявою про визнання її законним представником потерпілих ОСОБА_7 2010 р.н. та ОСОБА_7 2013 р.н., які є дітьми покійного. 16.11.2017 року від слідчого отримано постанову з якої вбачається, що у визнанні представником потерпілих ОСОБА_6 відмовлено.
Згідно з вимогами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У відповідності до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Дослідивши копію постанови про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова є не обґрунтованою, містить тільки загальні формулювання без посилань на конкретні норми закону, дата складення постанови є невірною, при цьому, вступна частина постанови є такою, що не відповідає дійсності. Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку, постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.
В інші частині вимог, слідчий суддя не уповноважений приймати процесуальне рішення у відповідності до ст. 307 КПК України.
Керуючись ст. ст. 303-307, 318-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні представником потерпілого задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 16.11.2017 року про відмову у визнанні представником потерпілого у кримінальному провадженні №0002351 від 05.09.2016 року - скасувати.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:
27.11.2017