Справа №580/1768/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/477/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця м. Лебедин Сумської області

раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_1 до 28 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
До Лебединського районного суду Сумської області звернувся слідчий Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 з клопотанням, погодженим з першим заступником керівника Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 29 вересня 2017 року близько 22:40 год., керуючи автомобілем ВАЗ 210994 д.н. НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану в м. Лебедині, порушив правила безпеки дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода на нерегульованому пішохідному переході, що спричинило смерть останнього.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 жовтня 2017 року матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого на підставі ст. 34 КПК України було передано до Липоводолинського районного суду Сумської області.

Ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, прокурор ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі вказує, що висновок суду про застосування запобіжного заходу не ґрунтується на сукупному аналізі обставин злочину та даних про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що потягло смерть неповнолітнього, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи чи навчання, не враховано репутацію підозрюваного, його відмову надавати пояснення та резонанс кримінального правопорушення. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_8 , про безпідставність апеляційної скарги, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів провадження вбачається, що 30 вересня 2017 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000471 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом наїзду ОСОБА_8 близько 22:40 год. на вул. Героїв Майдану на пішохода, що спричинило смерть останнього (а.с. 5).

В цей же день, 30 вересня 2017 року в 01:45 год., ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 22-23) та в 15:45 год. йому було вручене повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 24-25).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30 вересня 2017 року (а.с. 6-9), що сталася на нерегульованому пішохідному переході на вул. Героїв Майдану за участі автомобіля ВАЗ 210994 д.н. НОМЕР_1 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть №77 від 30 вересня 2017 року (а.с. 14), відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_15 є перелом основи черепу;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 30 вересня 2017 року (а.с. 13-18), які бачили, як автомобіль, що рухався на великій швидкості збив на пішохідному переході ОСОБА_15 , потім під`їхав до потерпілого, вийшов з автомобіля та знову сів у нього.

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зазначив про наявність достатніх підстав вважали, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, разом з тим, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а твердження апелянта про необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин кримінального провадження, особи підозрюваного є безпідставними. Також в апеляційній скарзі прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводів про неможливість запобігання ризиків переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, тобто ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в апеляційній сказі не наведено.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність постійного місця роботи та навчання і міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до характеристики ФОП ОСОБА_19 від 02 жовтня 2017 року (а.с. 27) ОСОБА_8 проходив у нього стажування за спеціальністю слюсар з 07 серпня 2017 р.

по теперішній час, характеризується позитивно.

Відповідно до характеристики депутата Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_20 від 02 жовтня 2017 року № 683 ОСОБА_8 проживає з матір`ю, бабусею, братом та вітчимом і також позитивно характеризується.

Також не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що суспільний резонанс кримінального правопорушення та загибель людини є підставами для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, зазначені в п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Покарання за вчинення злочину не є метою застосування запобіжного заходу і може бути призначене тільки вироком суду.

Відмова підозрюваного від дачі пояснень 30 вересня 2017 року (а.с. 30) не свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, оскільки таке право гарантоване ст. 63 Конституцією України та ст. 18 КПК України. Більш того, ОСОБА_8 залишився на місці ДТП до приїду працівників поліції, в судовому засіданні визнав обґрунтованою його підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а у кримінальному провадженні допитані свідки ДТП та зафіксовані сліди ДТП.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею було враховано дані про тяжкість та обставини кримінального правопорушення, а також дані про особу ОСОБА_8 , зокрема і ті на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена в апеляційній скарзі прокурора позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтовувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Ухвала суду, як вбачається з тексту судового рішення, є належно обґрунтованою та вмотивованою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів, в ході перевірки матеріалів провадження, - не виявлено.

Отже, ухвала слідчого судді є законною і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5