Дата документу Справа № 321/443/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/443/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1393/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старобогданівці Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, який до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 21 лютого 2017 року, зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення обвинуваченого з 21 лютого 2017 року по 15 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №10-272 від 21 березня 2017 року у сумі 263,88 грн. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію його дій, просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати та призначити більш м`яке покарання ніж позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що він свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиросердо розкаявся, завдана потерпілому шкода відшкодована в повному обсязі, через що останній не має до нього претензій.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він приблизно о 19-00 годині 14 лютого 2017 року, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, через вхідну хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , звідки з господарського двору таємно викрав майно останнього та з ним зник з місця події, чим отримав можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2617,42 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і вважала, що вирок суду є законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, однак він є раніше судимою особою, даний злочин вчинив в період іспитового строку, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, але на мінімальний строк.

Також суд обґрунтовано призначив остаточне покарання на підставі ст.71 КК України - за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком відносно ОСОБА_6 . Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , фактично вже враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, і підстав для пом`якшення призначеного покарання не вбачає.

Разом з цим, враховуючи, що за вироком суду у строк відбування ОСОБА_6 покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIІІ від 26 листопада 2015 року, зараховано період попереднього його ув`язнення з 21 лютого 2017 року по 15 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, та на час апеляційного розгляду обвинувачений тримається у місцях попереднього ув`язнення, колегія суддів вважає, що на підставі ч.5 ст.72 КК України в зазначеній редакції обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно зарахувати у строк відбування покарання період попереднього його ув`язнення з 16 червня 2017 року по 20 червня 2017 року включно (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, - без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 16 червня 2017 року по 20 червня 2017 року (включно), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4