Справа №: 398/1617/17
провадження №: 1-кп/398/416/17
ВИРОК
Іменем України
"14" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000145 від 02.03.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Червоне Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого дорожнім працівником ПП «Єлісаветдорбуд», маючого на своєму утриманні малолітню дитину, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

17 лютого 2017 року близько 10-00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля приміщення контори (відділку №7), яке належить ТОВ «УкрАгроКом», розташованої за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, селище Нова Прага, вулиця Коцюбинського, 10, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеві предмети різної ваги в кількості 14 штук, загальною вагою 1180 кілограмів, заподіявши ТОВ «УкрАгроКом» матеріальну шкоду на загальну суму 5 392 гривень 60 копійок.
Вказаними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що 17 лютого 2017 року, він, перебуваючи біля відділення №7 ТОВ «УкрАгроКом», що розташоване в с. Нова Прага, таємно викрав металеві деталі котла, які здав на металобрухт. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує висновки досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а також той факт, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, не судимий, по місцю проживання характеризується нейтрально, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює, має на утриманні малолітню дитину.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, вважаючи, що перевиховання та виправлення винного можливо при застосуванні штрафу.

Під час судового провадження обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років. Прокурор не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» за наявності для цього підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Так, відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З огляду на викладене, враховуючи думку всіх учасників процесу, відсутність застережень, зазначених у ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений на день набрання чинності зазначеним законом має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому не виповнилося 18 років та відносно якого обвинувачений не позбавлений батьківських прав.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на підставі пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази: металевий предмет вагою 120 кілограмів, та металевий предмет вагою 70 кілограмів, передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати за належністю Товариству з обмеженою відповідальність «УкрАгроКом».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1