Справа № 314/4112/17
Провадження № 1-в/314/1234/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Токмак, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, до засудження не працював, інваліда ІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:
1)20.02.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
2)29.12.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбуванням покарання з іспитовим строком на 1 рік. 10.03.2015 року вирок переглянуто, вважається засудженим за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до 1 місяця 20 днів арешту, звільнений 14.05.2015 року по відбуванню строку покарання.
3)31.07.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
По даній справі засуджений: 08.04.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 05.09.2016 року, кінець строку: 05.07.2016 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
Засуджений Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 на клопотанні наполягав, просив суд його задовольнити та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Представник адміністрації державної установи «Софіївська виправної колонії (№ 55)» заперечував проти задоволення клопотання засудженого, так як вважає, що він не підпадає під амністію згідно п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2014 році» визначеного коло осіб, до яких амністія не застосовується.

Згідно п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , до повного відбуття покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року, а саме в період іспитового строку, знову вчинив умисний корисливий злочин, за що його було засуджено 08.04.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

08.11.2017