АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1056/17 Справа № 204/8208/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року, а саме: скасувати арешт на корпоративні права ТОВ «Метаморфоза»; скасувати заборону ТОВ «Метаморфоза» вносити зміни до Статуту підприємства; скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно ТОВ «Метаморфоза».

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги ОСОБА_6 посилається на те, що арешт, накладений на корпоративні права ТОВ «Метаморфоза», паралізував нормальну діяльність товариства, що тягне за собою великі збитки в господарській діяльності та фактично позбавляє товариство можливості в подальшому здійснювати свою господарську діяльність в нормальному режимі: виплачувати заробітну плату працівникам, сплачувати податки, виконувати зобов`язання перед контрагентами, оскільки всі контрагенти відмовляються співпрацювати з підприємством, корпоративні права якого находяться під арештом.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000173 від 16.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Метаморфоза» та корпоративні права ТОВ «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ», заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» вносити зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ» вносити зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ», заборонено державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно ТОВ «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ» та ТОВ «Метаморфоза» та накладено арешт та заборонено будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, яке перебуває у власності ТОВ «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ», розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Базова, будинок 3.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що прокурором доведено наявність ризиків, а саме, що у випадку не накладення арешту на майно існує достатньо підстав вважати, що воно буде приховуватися, може бути втрачено або знищено, перетворено або відчужено третім особам. Крім того, у подальшому потерпілим можливе пред`явлення цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником ОСОБА_6 строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику власника майна, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів не вбачається, що копія даної ухвали була у встановленому порядку отримана скаржником ОСОБА_6 або його представниками, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Поряд з цим, надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 16 грудня 2016 року, за фактом незаконного заволодіння невідомими особами корпоративними правами ТОВ "Метаморфоза" шляхом обману, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудового розслідування здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4.
20 грудня 2016 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на корпоративні права ТОВ "Матаморфоза" () та ТОВ "Віст-Пивоварня" (), заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» вносити зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ» вносити зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ», заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно внесення будь-яких змін до установчих документів ТОВ «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ» та ТОВ «Метаморфоза» та накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «Метаморфоза», яке перебуває у власності ТОВ «ВІСТ-ПИВОВАРНЯ», розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Базова, будинок 3, посилаючись на те, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
22 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вказане клопотання прокурора задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно може бути втрачене, передано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Посилання апелянта на те, що арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами судового провадження.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наклав арешт на майно, яке відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року про накладення арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4