№ 1-«кс»/522/232/18
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу РЗ у СТ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу РЗ у СТ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна, в якому просив накласти арешт на:

- сідловий тягач «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане Центр ДАІ 3204 від 19.05.2015, належить ОСОБА_5 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

- напівпричіп «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 видане Центр 4641 від 05.01.2017, належить ОСОБА_6 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 .

із правом зберігання на автостоянці, яка охороняється (с. Усатове, Біляївського району Одеської області) до проведення судових експертиз.
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що 06.12.2017, приблизно о 01.25 год., в Лиманському районі Одеської області водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автопотягом у складі вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 здійснюючи рух по автодороги М 14 «Одеса - Мелітополь» з боку м. Одеса в напрямку смт. Доброслав Лиманського району Одеської області та на 22 км + 97 м зазначеної автодороги скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину с права на ліво за ходом руху автопотягу, в невстановленому місці.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

06.12.2017 року за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

06.12.2017 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянутий транспортний засіб - автопотяг у складі вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 , який за результатами огляду був вилучений та направлений на автостоянку, яка охороняється (с. Усатове, Біляївського району Одеської області).
Таким чином вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, що необхідно дослідити під час проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автопотяг у складі вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 підпадає під ознаки іншого володіння особи:
сідловий тягач «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане Центр ДАІ 3204 від 19.05.2015, належить ОСОБА_5 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

напівпричіп «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 видане Центр 4641 від 05.01.2017, належить ОСОБА_6 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 .

До суду надійшла заява слідчого, в якій зазначено, що він клопотання підтримує та просить провести розгляд за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що сідловий тягач «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане Центр ДАІ 3204 від 19.05.2015, належить ОСОБА_5 , та напівпричіп «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 видане Центр 4641 від 05.01.2017, належить ОСОБА_6 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема вказаний транспортний засіб є предметом злочину у даному кримінальному провадженні та зберегли на собі його сліди, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, зокрема з метою з`ясування причини скоєння ДТП, потрібне детальне комплексне дослідження вказаного транспортного засобу та напівпричепу під час проведення авто-технічних та транспортно-трасологічної експертиз, та вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження слідової інформації, яка наявна на теперішній час на вказаному транспортному засобі та напівпричепі, оскільки слідчим в клопотанні було доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження існують ризики зникнення, втрати речових доказів.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку та на данній стадії кримінального провадження, таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу РЗ у СТ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, із правом вилучення його у власників та зберіганням на автостоянці, яка охороняється (с. Усатове, Біляївського району Одеської області), а саме на:

- сідловий тягач «DAF 95 XF 380» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 видане Центр ДАІ 3204 від 19.05.2015, належить ОСОБА_5 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

- напівпричіп «SCHMITZ SCS 24» р/н НОМЕР_3 який згідно свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 видане Центр 4641 від 05.01.2017, належить ОСОБА_6 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: