АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/806/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/91/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження № 11-кп/789/91/18 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2018 року про відмову у задоволенні клопотання представника органу питань пробації щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засуженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кальне Козівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України, - В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Козівського РС з питань пробації Західногорегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Бережанського районного суду від 9 листопада 2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладенням обовязків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане працівником органу з питань пробації клопотання, скасувати звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного за вироком суду покарання та направити його для відбування покарння. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує на порушення судом при розгляді клопотання норм закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вважає доведеним факт систематичного вчинення засудженим під час іспитововго строку адмінправопорушень, що потягли за собою накладення адмінстягнень та не виконання без поважних причин обовязків щодо періодичної явки в орган з питань пробації, що є підставами згідно з ч.3 ст.78 КК України для направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляцію з викладених у ній мотивів, засудженого та його захисника, які вважають ухвалу суду законною та обгрунтованою та просять залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів провадження слідує, що вироком Бережанського районного суду від 9 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на два роки, з покладенням обовязків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України.

З подання органу з питань пробації та особової справи засудженого вбачається, що 15.12.2016 року ОСОБА_7 постановлено на облік у Козівському районному секторі кримінально-виконавчої інстпекції, а 11 січня 2017 року постановою начальника Козіського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації йому призначено дні явки на реєстрацію - 1,2,3,4 середу кожного місяця, ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, про що було відібрано підписку та уточнено адресу його постійного проживання .

Проте, засуджений не зявився в інспекцію для періодичної реєстрації 7.03.2017, 14.03.2017, 21.03.2017, 28.03.2017, 04.04.2017, 18.04.2017 року, чим порушив обовязок, передбачений ч.4 ст.76 КК України та у звязку з чим відповідно 10.03.2017, 22.03.2017, 31.03.2017, 11.04.2017 та 25.04.2017 року отримав застереження у вигляді письмових попереджень, що стало підставою для звернення до суду з клопотанням про скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання на підставі ч.3 ст.166 КВК України, однак, 25.07.2017 року ухвалою Козівського районного суду у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

У звязку з тим, що ОСОБА_7 продовжує порушувати умови відбування покарання з випробуванням, не зявляючись на періодичну реєстрацію в орган з питань пробоції 02.05.2017, 09.05.2017, 16.05.2017, 23.05.2017,06.06.2017,13.06.2017,20.06.2017,27.06.2017,04.07.2017,11.07.2017,18.07.2017,01.08.2017,15.08.2017,22.08.2017,05.09.2017,12.09.2017 року без поважних прични, за що 25.07.2017, 08.08.2017, 19.09.2017 отримав письмове застереження у виді письмового попередження представник органу з питань пробації повторно звернувся до суду з клопотанням про напрвлення його для відбування призначеного згідно з вироком суду покарання.

За змістом ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходив з того, що ОСОБА_7 не зявився в органи з пробації у звязку несвоєчасним одержанням виклику, наявністю тяжких захворювань, відсутністю коштів на дорогу, придбання продуктів харчування та елементарних засобів для існування, а також іншими обставинами, які фактично позбавляли його можливості своєчасно прибути за викликом, що не дає підстави зробити висновок про небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено те, що засуджений в клопотання не міститься достаніх доказів того, що ОСОБА_7 з поважних причин порушив визначені за вироком суду обовязки щодо періодичної явки для реєарстрації в орган з питань пробації, тому доводи прокурора про необхідіність скасування його звільнення від відбування покарння з випробуванням та направлення для відбування покарання не заслуговують наа увагу, звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Доводи прокурора про вчинення ОСОБА_7 у період іспитового строку адмінправорушень, які потягли за собою накладення адмінстягнень, як на підставу для направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання колегією суддів не переглядаються, оскільки вони виходять за межі клопотання.

Поважність причин неявки засудженого на реєстрацію 7.03.2017,14.03.2017,21.03.2017,28.03.2017,04.04.2017,18.04.2017 вже були предметом судового розгляду, за наслідками якого ухвалою Козівського районного суду від 25.07.2017 року було відмовлено у заводоленні клопотанні представника органу з питань пробації про направлення засудженого для відбування покарання. Ухвала набрала законної сили, а тому повторно суд не має права переглядати ці причини для направлення засудженого для відбування покарання.

Керуючись ст. ст. ст.9, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Козівського районного суду від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2