Справа № 761/6793/18
Провадження № 1-кс/761/4707/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505, -

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505 .

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що 09.02.2018 прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0013505 від 27.08.2013

Зазначену постанову заявник вважає незаконною, необ`єктивною та передчасною, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і не упереджене дослідження обставин кримінального провадження. Крім того, заявник зазначає, що оскаржувана постанова винесена прокурором після повернення йому обвинувального акту, складеного в рамках даного кримінального провадження у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. При цьому прокурор вказані недоліки не усунув, натомість двічі закривав вказане кримінальне провадження, рішення якого у подальшому були скасовані як незаконні. У зв`язку із зазначеним, заявник просить скасувати постанову прокурора від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги та доводи, просив поновити строк на оскарження та задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти заявлених вимог, просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши додані до скарги матеріали слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

З наданих доказів, вбачається, що заявник отримав оскаржувану постанову лише 24.02.2018 та в наступному звернувся до суду зі скаргою, таким чином, встановлено, що заявник у визначені законом строки звернувся до слідчого судді зі скаргою. Інше протилежної стороною не доведено.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів скарги вбачається, що прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 09.02.2018 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, аргументуючи висновок про закриття провадження серед іншого, прокурор вказує на те, що між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникли цивільно-правові відносини. При цьому прокурор зазначив, що оцінюючи матеріали досудового розслідування та матеріали, отримані 22.06.2017 від підозрюваної ОСОБА_7 , встановлено відсутність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а тому підстав для направлення обвинувального акту до суду не вбачається, у зв`язку з чим на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

У свою чергу, прокурор обмежився висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але є наявною подія кримінального правопорушення. У такому випадку слідчий, прокурор повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам. Посилання прокурора на наявність цивільно-правових відносин, як на підставу для закриття є помилковим. Так перебування сторін у вказаних відносинах не виключає можливість вчинення кримінальних правопорушень однією зі сторін.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що 26.08.2016 органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та направлено до суду.

Відповідно до ст.283 КПК України направлення прокурором обвинувального акту до суду є формою закінчення досудового розслідування.

16.09.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, зокрема недотримання процесуального порядку вручення учасникам кримінального провадження копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову. При цьому зазначений обвинувальний акт повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України, а не продовження досудового розслідування.

У разі повернення обвинувального акту прокурору, останній зобов`язаний вжити заходи, спрямовані на усунення недоліків обвинувального акту.

Разом з цим, усунення недоліків, допущених при досудовому розслідуванні, під час дооформлення обвинувального акту законом не допускається. Тому наступні, після повернення обвинувального акту процесуальні, слідчі дії не можна вважати законними, оскільки такі дії не передбачені кримінальним процесуальним законодавством та виключає можливість на даній стадії закривати кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

На це неодноразово звертали увагу слідчі судді у попередніх судових рішеннях від 04.08.2017 та 27.09.2017, наголошуючи на незаконність прийняття такого процесуального рішення - як закриття кримінального провадження.

Такими, діями прокурор, не зважаючи на неодноразові судові рішення свідомо порушує засади кримінального провадження, зокрема, верховенство права, закріпленого у ст. 8 КПК України, законність, закріпленого у ст. 9 кримінального процесуального закону, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, закріплених ст. 21 КПК України.

Дії службових осіб по закриттю кримінального провадження при таких обставинах є неприпустимими та незаконними, грубо порушують не лише вищевказані норми кримінального процесуального закону України, а й ст.ст. 8, 19 Конституції України, де органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505 підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст..2, 9, 110, 284, 303-306 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505 задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 від 09.02.2018 про закриття кримінального провадження №0013505.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07.03.2018

Слідчий суддя: ОСОБА_9