АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

20 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000146 від 04.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в Сахалінській області, Російської Федерації, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено до 04 квітня 2018 року, включно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, окрім виняткового, не зможе запобігти вказаним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 р. та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що в клопотанні слідчого відсутні докази, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані ризики існують і в самій ухвалі слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , який на переконання сторони захисту не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не може впливати на свідків чи потерпілих, після скоєння ДТП він залишився на місці, співпрацював зі слідством, знаходячись на волі зможе відшкодувати шкоду потерпілим.

Також, на думку апелянта, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не взяв до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом серед колег та друзів, має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, родину та утриманців.

Крім того зазначає, що суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, отже як вбачається це є правом суду, а не його обов`язком, а тому відповідно до випадку ОСОБА_6 з урахуванням наведених доводів апеляційної скарги підстав для не визначення суми застави у суду не було.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000146 від 04.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Органом досудовим розслідуванням порушенні ОСОБА_6 вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.4, 2.9 підпункту «а», 11.4 та 12.4 Правил дорожньою руху України, які виявились в тому, що він, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GL 450». р.н., НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїзній частині проспекту Романа Шухевича зі сторони бульвару Перова в напрямку Московського мосту в місті Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на перехресті проспекту Романа Шухевича та бульвару Перова виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, та продовжив рухатись в напрямку Московського мосту, розташовуючись в зустрічній смузі (найближчій до дорожнього відбійника), тим самим створив небезпеку для руху іншим транспортним засобам та загрозу життю і здоров`ю громадян. В подальшому, умисно ігноруючи вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, рухаючись зі швидкістю більш ніж 140 км/годину, яка значно перевищувала максимально дозволену в населених пунктах, неподалік міської електроопори зовнішнього освітлення № 104 здійснив зіткнення з автомобілем «Dacia Logan», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в межах своєї смуги руху. В подальшому, перебуваючи в некерованому стані водій автомобіля «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_3 , зіткнувся з автомобілями: «Toyota Hais», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 ; «Audi Q5», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_12 та «Opel Vivaro» р.н. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_13 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_12 з на кареті швидкої медичної допомоги був госпіталізований до лікарні «Борис», потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_14 померли на місці пригоди.

04.02.2018 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня останньому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276 Кримінального процесуального кодексу України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

04.02.2018 р. старший слідчий відділу СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

05.02.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 квітня 2018 року, включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Позиція слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, а саме Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що враховуючи конкретні обставини справи та з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде доцільним та достатнім для забезпечення кримінального провадження та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні в повному обсязі було доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується викладеним.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , на які посилається захисник та які на його думку не враховані судом першої інстанції, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом схилення останніх до дачі завідомо неправдивих показань з метою ухилення від відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , спричинило загибель двох людей.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000146 від 04.02.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 квітня 2018 року, включно, без визначення розміру застави залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 с і к