Справа № 522/6675/18
Провадження № 1-КП/522/7469/18
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за наступних обставин.
Так, 14.04.2018 приблизно о 22:50 годині, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за адресою: м. Одеса, ресторан «Веранда», викликали таксі з мобільного додатку «Shark».
В подальшому, о 23:00 год. за вказаною адресою прибув автомобіль таксі марки «Nissan Premier» д/з НОМЕР_1 , за кермом якого перебував раніше не знайомий їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Сівши до вищевказаного автомобілю, ОСОБА_6 розмістився на передньому пасажирському сидінні поряд із водієм, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розмістились на задньому пасажирському сидінні. В ході руху даного автомобілю ОСОБА_6 почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік ОСОБА_9 з приводу довгого очікування таксі.
В свою чергу, ОСОБА_9 , оцінюючи ситуацію зупинив вищезазначений автомобіль біля будинку №5 по вулиці Лідерсовський бульвар в місті Одесі, з метою урегулювання даної конфліктної ситуації.
У вказаний час, ОСОБА_6 побачив аркуш паперу білого кольору з грошовими коштами, які перебували між передніми сидіннями, а саме біля ручного гальма автомобіля, при цьому останній визначив предметом свого посягання вищевказані грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_9 ..
Діючи з вказаною метою, скориставшись виниклою конфліктною ситуацією, ОСОБА_6 дістав предмет, зовні схожий на розкладний ніж, який перебував у належній йому сумці та почав погрожувати потерпілому його застосуванням.
В цей же час, ОСОБА_9 побачивши, що в руках ОСОБА_6 знаходиться ніж та сприймаючи погрозу його застосування, як реальну небезпеку для свого життя чи здоров`я почав заспокоювати агресивно налаштованого ОСОБА_6 та просив зупинити злочинні дії, направлені в його бік.
Ігноруючи прохання потерпілого про зупинення злочинних дій, продовжуючи діяти з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_6 замахнувся вищезазначеним предметом в бік перебуваючого поряд із ним ОСОБА_9 та почав вимагати грошові кошти.
В цей же час, помітивши предмет, зовні схожий на ніж, який перебував в правій руці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з метою припинення злочинних дій схопила останнього за руку, тим самим зупинивши його.
Не зважаючи на опір свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з метою закінчення свого злочинного умислу до кінця наніс потерпілому ОСОБА_9 декілька ударів лівою рукою в область голови, в результаті яких потерпілий дезорієнтувався та нагнувшись вперед закрив руками своє обличчя.
В подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , з метою уникнення конфліктної ситуації вийшли з салону автомобіля та відчинивши передні пасажирські двері почали діставати ОСОБА_6 .
Скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_6 в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, знову почав вимагати грошові кошти у потерпілого, та помітивши, що останній перебуває в шоковому стані, самостійно простягнув свою руку до ручного гальма автомобіля, звідки дістав аркуш паперу білого кольору із грошовими коштами потерпілого на загальну суму 840 гривень.
Заволодівши майном ОСОБА_9 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу не знали про вчинений ОСОБА_6 злочин, покинув салон вищезазначеного автомобіля, після чого, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 було спричинено матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 840 гривень.
15 квітня 2018 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
16 квітня 2018 року слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, провину по якому останній не визнав.
17 квітня 2018 року слідчий СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_6 . ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 ставиться запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інші корисливі злочини.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що пред`явлена його підзахисному підозра та ризики передбачені ст.177 КПК України є необґрунтованими. Крім того, захисник просив врахувати, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи, потребує нагляду, реабілітації й лікування, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше правопорушення.
Суд своїм рішенням згідно до практики Європейського суду з прав людини, повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до листа ВССУ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне не застосовувати до нього право на внесення застави, оскільки останній підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 16 червня 2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________