Справа №212/2579/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Авдотівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо - технічна, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, який працює вартівником, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У скоєнні злочину, передбаченого ч.ю1 ст.286 КК України,

Учасники судового провадження прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , без участі потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016 року в 19 годин 30 хвилин водій ОСОБА_3 , в темний час доби, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажирами без вантажу, рухався в Покровському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю, освітленої міським електроосвітленням проїжджій частині дороги вул. Десантна з боку вул. Електрозаводська, в напрямку вул. Рзянкіна.

В цей же час, поперед автомобіля «ЗАЗ 110307», проїзну частину дороги вул. Десантна, з права наліво по ходу руху автомобіля, в стані алкогольного сп`яніння, перебігав пішохід ОСОБА_6 , який рухалася в темпі бігу не змінюючи темп та напрямок свого руху, перед яким у правій смузі руху почав зупинятися та зупинився легковий транспортний засіб надаючи перевагу в русі пішоходу.

Водій ОСОБА_3 , при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , що наближався до смуги руху керованого ним автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно заходів для зменшення швидкості руху автомобіля «ЗАЗ 110307», або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, та не зупинив керований ним автомобіль, для того щоб надати можливість перейти дорогу, та уникнути наїзду на пішохода, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- «12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Внаслідок недотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, в районі електроопори №16 по вул. Десантна у Покровському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_3 , допустив наїзд керованого ним автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в невстановленому для цього місці, не по пішохідному переходу, в темпі бігу не змінюючи напрямок та темп свого руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , травмований. Відповідно до висновку експерта № 2285 від 12.12.2016, потерпілому ОСОБА_6 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: забійна рана обличчя, закритий перелом уламковий перелом кісток носа, перелом лівої виличної кістки та виличної дуги; закрита травма груді: подвійний перелом 2 ребра та переломи 3-6 ребер ліворуч зі зміщенням, перелом зовнішнього кута лівої лопатки; уламковий подвійний перелом кісток лівої гомілки в верхній та нижній третині зі зміщенням; травматичний гемоторакс ліворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допущені водієм ОСОБА_3 , порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Досудовим розслідуванням злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіло потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Суд вважає правову кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 вірною.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав та суду пояснив, що дійсно скоїв злочин, вказаний прокурором в обвинувальному акті. У скоєному злочині кається, просить суд не карати його суворо.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження прокурору ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_5 про можливість не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Судом роз`яснено прокурору ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_5 про наслідки спрощеного порядку розгляду справи та з`ясовано, що прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, також судом роз`яснено прокурору ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_5 що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин та подій скоєного злочину, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному злочині - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначені покарання суд керується вимогами ст.. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.. 12 КК України, злочин вичинений обвинуваченим ОСОБА_3 є злочином тяжким.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання. Відповідно до висновку досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,передбачені ст. 66 КК України,суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , можливо призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, без позбавлення волі, та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказане покарання, на думку суду буде спів розмірним із тяжкістю вчиненого злочину, особи злочинця, та відповідатиме цілям покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звернулись до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного судом покарання на підставі акту про амністію, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий та має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 2004 року народження, щодо якого обвинувачений ОСОБА_3 батьківських справ не позбавлений.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від відбуття призначеного судом покарання,
Керуючись ст.. 367-371, 373-376 КПК України, п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного судом покарання із випробуванням строком на ДВА роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1). Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався.

Речових доказів по справі не має.
В ході досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов не заявлено.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати пов`язані із проведенням по справі авто-технічної експертизи №8/10.1-68 від 13.04.2017, в сумі 1760 грн. 80 коп.
Судових витрат по справі не має.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана усіма учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9