Справа № 203/2382/17
Провадження № 1-кп/0203/122/2018
У Х В А Л А
07.03.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого- ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000864 від 30.06.2017 року, відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, вчинив тяжкий злочин, може вплинути на свідків, зокрема на свідків, які викликані для перехресного допиту, та показання одного з них мають істотне значення для вирішення справи, переховуватися від суду, оскільки обвинувачений протягом тривалого часу, усвідомлено чинив кримінальне правопорушення, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 може знищити, сховати, або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати іншими чином встановлення істини у справі, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і запобігти зазначеним ризикам.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та висловили думку, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, дійсно має можливість вплинути на свідків.
Захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурор не надав в порушення вимог ст. 331 КПК України письмового клопотання, не обґрунтував, що на даний час продовжують існувати ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу його підзахисному, тривалий час, а саме більше 7 місяців ізольований від суспільства. Просив змінити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт та вважає, що цей запобіжний захід забезпечить процесуальну поведінку його підзахисного, також просив врахувати, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, на утриманні знаходиться малолітня дитина,немає наміру переховуватися від суду та впливати на свідків. Окрім того зазначив,, що досудове розслідування проведено неякісно, без доказів вини, тому ОСОБА_6 безпідставно знаходиться під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 15 березня 2018 року.
Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання на строк до восьми років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, а також вплинути на недопитаних свідків та переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 травня 2018 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.
Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1