Справа № 179/1191/16
№ 1-кп/183/348/17
В И Р О К
іменем України
03 січня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000643 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 13.12.2010 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; 08.05.2013 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 107 КК України;

- 05.01.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, згідно із ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;

- 05.01.2017 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2016 року і призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
04 листопада 2016 року близько 23 години 30 хвилин в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зустрів на вул. Центральній неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, правою рукою схопив шию неповнолітнього ОСОБА_6 , а лівою рукою наніс йому близько чотирьох ударів кулаком в обличчя, в результаті чого спричинив неповнолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, саден обох щелеп і шиї. Відповідно до висновку експерта № 2281 від 18.11.2016 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, саден обох щелеп і шиї, могли бути спричинені дією тупого предмета з обмежуючою контактуючою поверхнею чи об такий, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Показав, що в листопаді 2016 року ввечері в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області він відпочивав у барі «Прага», що знаходиться на вул. Базарній, де в нього виникла сварка з неповнолітнім ОСОБА_6 . Через деякий час в цей же день вони знову зустрілися з ОСОБА_6 біля АЗС та між ними знову виникла сварка, в ході якої він наніс ОСОБА_6 декілька ударів руками в обличчя. В скоєному щиро кається. Цивільний позов потерпілого визнав.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин не великої тяжкості, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, враховуючи думку законного представника неповнолітнього потерпілого, яка залишила вирішення питання щодо покарання на розсуд суду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2017 року, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Також, в кримінальному провадженні законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Однак, в судовому засіданні 27.11.2017 року прокурором суду надано заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Оскільки КПК України не передбачає вирішення судом питання про залишення позову без розгляду за заявою позивача, суд вважає за необхідне застосувати положення ЦПК України з цього питання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. У зв`язку із наведеним цивільний позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
З урахуванням вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.01.2017 року строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 січня 2017 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1