УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6547/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:
- 21.05.2015 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 6 місяців арешту;
- 03.03.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 3, 69 КК України на 3 роки обмеження волі,
- обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, -
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи своєї вини, кваліфікацію дій та призначене йому покарання, просить вирок суду змінити, зарахувавши в строк його покарання, строк попереднього ув`язнення з 03.03.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 08 листопада 2017 року ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.03.2017 року за ст. 185 ч. 3 КК України визначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 тримання під вартою - залишено до набрання вироком законної сили.
Зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України (діючої на час попереднього ув`язнення).
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 2570 грн. 62 коп.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_9 вирішено рахувати з часу набрання вироком законної сили.
За обставин встановлених судом і викладених у вироку, 17.05.2017 року після 13 години 00 хвилини, більш точний час під час досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_9 , який перебував між 9-м та 10-м поверхами, що у 2-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме в підсобне приміщення, що розташоване між вищевказаними поверхами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_9 , пересвідчившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до вхідних дверей, що ведуть до підсобного приміщення, яке належить ОСОБА_8 , де скориставшись заздалегідь підготовленим предметом, застосовуючи фізичну силу, шляхом «віджиму» вхідних дверей, відкрив їх, таким чином незаконно проник до вказаного приміщення.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у підсобному приміщенні, що розташоване між 9-м та 10-м поверхами, 2-го під`їзду, буд. АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 оглянув вказане підсобне приміщення, де виявив та викрав чуже майно, а саме: механічну м`ясорубку, вартістю 123 грн. 33 коп.; алюмінієві миски у кількості 3 шт., загальною вартістю 240 грн.; алюмінієвий бідон, вартістю 266 грн. 33 коп., яке належить ОСОБА_8 ..
У подальшому ОСОБА_9 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 629 грн. 66 коп.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_10 в підтримання апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора в заперечення апеляційної скарги, потерпілого, який просив вирішити питання на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 в умисних діях, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та сторонами кримінального провадження не оскаржується. Судом вірно застосовано норми ст. 71 КК України та визначено обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.03.2017 року.
Доводи апеляційної скарги про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 з 03.03.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2017 року до підозрюваного ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з 17 травня 2017 року (а.п. 52-54).
Докази того, що обвинувачений ОСОБА_9 з 03.03.2017 року перебував під вартою сторонами кримінального провадження не надані. Крім того, за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 03.03.2017 року обвинуваченому ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання (а.п.32-35).
Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні рахується з 17.05.2017 року.
Враховуючи, що до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, діяла редакція ч.5 ст. 72 КК України, згідно якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 з 17.05.2017 року зараховується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону та зазначено про зарахування обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України (діючої на час попереднього ув`язнення).
Таким чином, апеляційним судом не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що в разі виникнення питань під час виконання вказаного вироку суду, він має право звернутися до суду в порядку ст.380 КПК України про роз`яснення судового рішення чи з клопотанням про вирішення питань щодо виконання вироку в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду законний та обгрунтований і підстав для його зміни не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Богунського районного суду міста Житомира від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_9 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: