№ 1-кс/756/78/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2018 року
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0011481 від 13.12.2017 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :
У провадженні СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011481 від 13.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні вказується, що під час досудового розслідування встановлено, що до Київської місцевої прокуратури №5 надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що 03.11.2017 року невідомі особи, шляхом обману, використали підробні документи для реєстрації змін права власності на належне їй майно, та всупереч ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року заволоділи правами на квартиру АДРЕСА_1 .

За даним фактом СВ Оболонським УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках кримінального провадження допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що наприкінці 2007 року початку 2008 року вона з чоловіком ОСОБА_6 вирішили придбати квартиру у м.Києві. У 2002 році ОСОБА_5 з родиною: чоловік та донька переїхали мешкати у Київ з м. Херсона, в зв`язку з переведенням чоловіка для подальшого проходження служби. Весь час вони мешкали на орендованих квартирах. У місті Херсоні вони продали квартиру, але коштів для придбання в м. Києві квартири не вистачало. Коли знайшли квартиру, яку збиралися придбати розташовану за адресою АДРЕСА_2 , то продавець цієї квартири запропонував придбати її за 167 000 (сто шістдесят сім тисяч) доларів США. На той момент ОСОБА_5 мала тільки 67 000 доларів США і тому вона звернулася до АКБ «Укрсоцбанк», з метою отримання кредиту у сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США, для розрахунку з продавцем квартири. Її з чоловіком доходи, на той час, дозволяли виплачувати кредит та відсотки за його використання. ОСОБА_5 надала всі необхідні документи до кредитного комітету банку і отримала дозвіл на отримання кредиту. Договір купівлі продажу вищевказаної квартири офрмлювався у нотаріуса ОСОБА_7 , 24 квітня 2008 року, так як це була вимога АКБ «Укрсоцбанк» для отримання кредиту. Того ж дня, було підписано договір кредиту № 10-29/6703 з банком на суму 100 000 (сто тисяч) доларів США під 13,5% річних, а також Іпотечний договір 02-10/1696 від 24 квітня 2008 року. Куплена квартира має загальну площу 51,60 кв. м., та використовується як місце постійного проживання ОСОБА_5 та членів родини. На час отримання кредитних коштів у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США офіційний курс НБУ складав за 100 доларів США 505 гривень України.

Крім того, ОСОБА_5 , повідомила що до 2014 року платила справно кредит та відсотки за його користування. Після значного збільшення курсу гривні до валюти долара США, вона була неспроможна виплачувати повну необхідну суму та платила скільки можливо (від 200 до 500 доларів США щомісячно), так як вона та її чоловік отримували зарплату у національній валюті України. Вона неодноразово зверталася до банку щодо можливості реструктуризації боргу за кредитом, але умови банку не підходили через фінансове становище родини. Останній раз ОСОБА_5 , по кредиту сплачувала 21.07.2017 року у розмірі 200 доларів США. Після останньої сплати вступила у переговорний процес з представниками «Укрсоцбанку» у відділенні за адресою вул. Білоруська, 11, де обслуговувався її кредит. ОСОБА_5 неодноразово зверталася з заявами щодо можливості реструктуризації боргу і відповідно після написання заяв, по рекомендації представника банку, не здійснювала оплату за кредитом. ОСОБА_5 отримала від банку пропозицію сплатити суму 33 800 доларів США (згідно оцінки квартири) та таким чином закрити кредит і банк не буде мати до неї фінансових претензій, про що 05.09.2017 року офіційно отримала листа від банку. У час проведення переговорів з представником банку, якого звали ОСОБА_8 з відділу проблемних кредитів м.т. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з Чернігова приходили листи від представників банку щодо повернення кредиту від 17.07.2017 р. та 17.08.2017 р.. На що представник ОСОБА_8 казав, що не треба на них реагувати, так як він веде з банком переговори і він повідомить про це цих представників банку. Переговори тривали до 29-30 листопада 2017 року і про їх завершення ОСОБА_5 не повідомлялось.

Так 30.11.2017 року ОСОБА_5 отримала з банку наказним листом довідку №1244 від 30.11.2017 р. про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу. З цього листа вона дізналася, що ПАТ «Укрсоцбанк» () став власником її квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 . Остання не надавала згоди на відчуження нерухомого житлового майна, яке використовується як місце постійного проживання її та членів родини і іншого нерухомого майна вони не мають. На підставі яких документів банк здійснив перехід власності ОСОБА_5 не відомо.

У зв`язку із чим ОСОБА_5 написано звернення до Оболонського УП ГУНП у м. Києві у якому остання просить відреагувати на дану ситуацію, та вжити усіх можливих заходів щодо заборони відчуження належного їй майна, шляхом накладання арешту.

В подальшому з метою перевірки наданої інформації у рамках вищевказаного кримінального провадження допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підтвердив покази ОСОБА_5 , що дійсно 24 квітня 2008 року ОСОБА_5 уклала договір кредиту №10-29/6703 з АКБ «УКРСОЦБАНК» предметом якого виступали грошові кошти в сумі 100 000.00 доларів США зі сплатою 13.50 процентів річних для купівлі квартири та в той же день уклала іпотечний договір № 02-10/1696 від 24 квітня з АКБ «УКРСОЦБАНК» згідно з яким іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконанння зобов`язань за договором кредиту №10-29/6703 від 24 квітня 2008 року нерухоме майно що придбане за кредитні кошти, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_6 , повідомив, що дійсно 24 квітня 2008 року згідно договору купівлі продажу ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої, згідно договору, становила 167 000 доларів США.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомо майно, № 108029481 від 18.12.2017, нерухоме майно із реєстраційним номером 000, що за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до наступних підстав: звіт про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170904-004, виданий 07.09.2017, видавник: ТОВ Бізнес Ассіст"; іпотечний договір, серія та номер: 02-10/1696, виданий 24.04.2008, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ; договір кредиту, серія та номер: 10-29/6703, виданий 24.04.2008, видавник: Сторони; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 85468, виданий 17.08.2017, видавник: ПАТ "Укрсоцбанк"; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_5 , серія та номер: 930, виданий 26.08.2017, видавник: Укрпошта; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_9 , серія та номер: 530, виданий 26.08.2017, видавник: Укрпошта; довідка про розрахунок заборгованості, серія та номер: б/н, видавник: ПАТ "Укрсоцбанк", переоформлено на ПАТ "УКРСОЦБАНК", .

Слідчим СВ Оболонського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_3 15.12.2017 року винесена постанова про визнання квартири АДРЕСА_1 , речовим доказом.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , складається з 2 кімнат, загальною площею 51,60 кв.м., житловою площею 31,10 кв.м., з метою збереження квартири, запобігання її незаконному відчуженню, оскільки право на останню набуто злочинним шляхом.

Слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 подав до суду заяву у якій підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, а також просив розглядати клопотання без його участі.
Крім того, зважаючи на те, що слідчий просив розглядати клопотання без участі власника майна, вказавши на те, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя керуючись положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України, проводив розгляд клопотання без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 13.12.2017 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0011481).
15.12.2017 року постановою слідчого Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом.
29.12.2017 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 , яка на даний момент, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності ПАТ «УКРСОЦБАНК», .
Крім того, слідчим було доведено, що арешт майна необхідний з метою забезпечення його збереження як речового доказу. Зокрема, як вбачається з долученої до клопотання копії постанови про визнання речовими доказами від 15.12.2017 року квартира АДРЕСА_1 , на даний момент, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності ПАТ «УКРСОЦБАНК», , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0011481 від 13.12.2017 року, оскільки вказана квартира є предметом вчинення злочину. А отже, при вирішенні питання про арешт майна слідчим та прокурором доведено та слідчим суддею враховано: наявність правової підстави для арешту майна: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні № 0011481 від 13.12.2017 року; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170 -173, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0011481 від 13.12.2017 року прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України накласти арешт на майно, яке визнане речовим доказами у кримінальному провадженні № 0011481 від 13.12.2017 року, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний момент, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності ПАТ «УКРСОЦБАНК».
Тимчасово заборонити власнику та іншим особам відчужувати квартиру АДРЕСА_1 .
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1