Справа №705/876/18
1-кп/705/491/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, безробітного, розлученого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
Ухвалою судді від 5 березня 2018 року по справі призначене підготовче судове засідання на 30 березня 2018 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначила, що обвинувальний акт складений і відповідає вимогам статті 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам статті 109 КПК України, підстав, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не встановлено, тому просила призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений та потерпіла також вважали, що справа може бути призначена до судового розгляду.
На уточнюючі запитання головуючого судді по справі з приводу відповідності обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України, прокурор пояснила, що при правовій кваліфікації дій обвинуваченого допущена технічна помилка, і замість ОСОБА_3 вказаний ОСОБА_6 . Наявність такого недоліку пояснила тим, що на затвердженні у прокурора перебуває багато обвинувальних актів, і в даному випадку суд може піти назустріч, призначивши судовий розгляд з відповідним уточненням. Також вказала, що у обвинувальному акті перелічені протоколи процесуальних дій та показання свідків, хоча це не передбачено ст.291 КПК України, проте прокуратура та суд погоджували відповідну форму обвинувального акта, якій даний обвинувальний акт відповідає. Крім того, зазначила, що термін «по теперішній час», який вжитий у формулюванні обвинувачення як період, до якого тривало злісне ухилення від сплати аліментів, стосується дати складання обвинувального акта.
Суд, заслухавши думку та пояснення прокурора, думку інших учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, прийшов до висновку, що при складанні обвинувального акта були допущені порушення вимог статті 291 КПК України, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
У відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті, який надійшов до суду, сформульоване обвинувачення, яке стосується ОСОБА_3 , проте правова кваліфікація дій ОСОБА_3 з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність не зазначена. Натомість, зазначена правова кваліфікація дій ОСОБА_6 , який, згідно обвинувального акта, обвинуваченим не являється.
Враховуючи те, що діям обвинуваченого не надана правова кваліфікація з посиланням на відповідні положення і статті (частини статті) КК України, а судовий розгляд може проводитись виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення і згідно наданої його діям правової кваліфікації, таке порушення являється безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Вказане порушення можливо усунути лише шляхом належного оформлення обвинувального акта, навіть враховуючи технічні помилки в його оформленні, а не на стадії підготовчого судового засідання чи стадії судового розгляду, так як фактично суд позбавлений можливості призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акта, в якому не надана правова кваліфікація діям обвинуваченого.
Посилання прокурора на її завантаженість обвинувальними актами, які необхідно перевірити та затвердити, а також можливість суду піти прокурору назустріч та призначити справу до судового розгляду з урахуванням технічної помилки, суд відхиляє, так як перевірка та затвердження обвинувального акта прокурором, є його обов`язком, і не звільняє від необхідності належним чином перевірити обвинувальний акт перед затвердженням. Суд не має права сприяти стороні обвинувачення, призначаючи судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який не відповідає вимогам закону, так як в такому випадку буде діяти упереджено та всупереч КПК України.
Крім зазначеного вище недоліку, суд встановив, що обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, так як при викладені обвинувачення не визначено період вчинення кримінального правопорушення.
Поняття «по теперішній час» не являється визначеним, і може стосуватись будь-якої дати. Дата, станом на яку обчислена заборгованість, також не являється датою закінчення періоду вчинення кримінального правопорушення, так як у період з «теперішнього часу» і по 22.02.2018 року боржник міг злісно і не ухилятись від сплати аліментів.
Суд вважає, що таким чином сформульоване обвинувачення, являється невизначеним і тому незрозумілим, що призведе до неможливості, в разі призначення справи до судового розгляду, проведення такого судового розгляду.
У разі призначення справи до судового розгляду за наявним невизначеним обвинуваченням, суд буде позбавлений можливості визначитись з обсягом доказів, які необхідно дослідити, так як при невизначеності обвинувачення неможливо встановити, які саме докази будуть стосуватись такого обвинувачення.
Вказаний недолік неможливо усунути на стадії судового розгляду до початку оголошення прокурором обвинувального акта, так як зміна обвинувачення можлива лише за результатами дослідження доказів, порядок та обсяг яких, як зазначено в ухвалі вище, неможливо буде визначити в разі невизначеності обвинувачення.
Усне посилання прокурора на те, що термін «по теперішній час» стосується дати складання обвинувального акта, суд не може взяти до уваги, так як усні пояснення прокурора не являються належним чином сформульованим обвинуваченням.
Всупереч вимогам статті 291 КПК України у обвинувальному акті зазначено перелік назв процесуальних документів та доказів, якими, як вказано, підтверджується причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.
Зазначення таких відомостей у обвинувальному акті не передбачено статтею 291 КПК України.
Статтею 291 КПК України визначено чіткий і вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у обвинувальному акті. Тобто, зазначення відомостей, які не передбачені ст.291 КПК України, заборонено, і свідчить про недотримання вимог при складанні обвинувального акта, що, в свою чергу, є безумовною підставою для реалізації судом свого права на повернення обвинувального акта прокурору.
Посилання прокурора на те, що відповідна форма обвинувального акта була узгоджена між прокуратурою та судом, суд не бере до уваги як безпідставне, так як суду не відомо, ким і коли погоджувалась форма обвинувального акта, і, в разі, якщо узгоджена форма суперечить вимогам ст.291 КПК України, вона не може бути застосована у практиці.
Суд вважає, що остання обставина, з викладених в ухвалі суду порушень при складанні обвинувального акта, самостійно могла б і не слугувати підставою для повернення обвинувального акта, проте, за наявності безумовних підстав для повернення обвинувального акта прокурору, також підлягає врахуванню при належному оформленні обвинувального акта.
Суд наголошує, що дотримання вимог КПК України є обов`язковим для сторін кримінального провадження, у тому числі для сторони обвинувачення. Суд, виявляючи безсторонність, повинен перевірити чи дотримано стороною обвинувачення всіх вимог закону при складанні обвинувального акта. Суд не повинен сприяти стороні обвинувачення, у тому числі шляхом надання можливості на стадії судового розгляду усувати недоліки, у тому числі технічні, допущені у обвинувальному акті, так як обвинувальний акт являється основним процесуальним документом, на підставі якого суд має право здійснювати судовий розгляд, і надання переваг стороні обвинувачення призведе до обґрунтованого сумніву в упередженості суду на користь однієї з сторін кримінального провадження.
Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам статті 291 КПК України, суд користується своїм правом повернути обвинувальний акт прокурору, яким був затверджений такий обвинувальний акт, для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами ст.291 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України , суд,
Копію ухвали вручити для відому учасникам підготовчого судового засідання.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1