Єдиний унікальний номер 234/5205/16-к
Номер провадження 11-кп/775/57/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 24 квітня 2017 року відносно них,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 24 квітня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, раніше судимого: 03.08.2011 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, раніше судимого:

1) 03.10.2011 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

2) 22.06.2012 року Кіровським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку 08 лютого 2016 року, приблизно о 19:40, обвинувачений ОСОБА_9 разом із обвинуваченим ОСОБА_8 , перебуваючи біля ЗОШ №26 із заднього двору, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, побачили раніше не знайомого їм неповнолітнього ОСОБА_10 . Перебуваючи у вказаному місці обвинувачений ОСОБА_9 запропонував обвинуваченому ОСОБА_8 вчинити напад на неповнолітнього ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останнього поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, на що той погодився, вступивши таким чином в злочинну змову з ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у той момент, коли ОСОБА_10 рухався повз ЗОШ №26, розташованої по вул. Дніпропетровській в м. Краматорську, у напрямку зупинки громадського транспорту, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та наніс близько 5-6 ударів стиснутими в кулак обома руками в область обличчя останнього. У цей час обвинувачений ОСОБА_8 підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_10 та обхопив його за верхню частину тіла своїми руками, прижавши руки ОСОБА_10 до тіла, таким чином блокувавши його дії, а обвинувачений ОСОБА_9 вхопив своїми руками ноги ОСОБА_10 в нижній частині, від чого останній не втримав рівновагу та впав на асфальт. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стали наносити лежачому на землі ОСОБА_10 удари ногами в область голови, обличчя та інші частини тіла, при цьому завдавши не менше 10 ударів кожний.

Після цього ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перетягнули ОСОБА_10 до зупинки громадського транспорту, розташованої біля ЗОШ №26 по вул. Дніпропетровській у м. Краматорську, де ОСОБА_9 , схилившись над ОСОБА_10 , почав наносити йому удари руками стиснутими в кулак в область голови та обличчя, вимагаючи віддати їм цінні речі, а ОСОБА_8 при цьому наносив удари обома ногами в область голови ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 внаслідок нанесених ударів лежить на землі та не чинить опору, таким чином подавивши волю до спротиву ОСОБА_10 , у цей момент ОСОБА_8 діючи відкрито, усвідомлюючи, що їхні злочинні дії можуть бути помічені сторонніми особами, шляхом ривку зірвав ланцюжок з потерпілого, тим самим за попередньою змовою групою осіб, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме ланцюжком з срібла 925 проба, вагою 35 г., довжиною 55 см., вартістю 2256,85 грн., хрестиком з срібла 925 проби, вагою 2,5г., вартістю 161,20 грн., кулоном «Ладанка» з срібла, вагою 2,5 г, вартістю 161,20 грн.

В результаті противоправних дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у виді закритої гострої черепно-мозкової травми: крововиливи в м`яких тканинах потиличної частини голови, тім`яно-потиличної області голови, лівої тім`яно-скроневої області голови, правої лобно-тім`яно-скроневої області голови, лобної ділянки голови, синці вушних раковин, лобно-скроневої і виличної ділянки зліва, вік обох очей, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, синці носа, губ, підборіддя, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, яка утворилася від дії тупих предметів і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які вимагає для свого загоєння тривалий термін лікування понад 21-го дня (3-х тижнів); внутришкірний крововилив шиї, що утворився від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, внутришкірний крововилив лівого плечового суглоба, які утворилися від дії тупого предмета, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном яким заволоділи на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2579 гривень 25 копійок.

На вказане рішення обвинувачені подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції. Вказує, що не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому. Жодного майна у нього не вимагав та не викрадав. Вживав заходів щодо припинення протиправних дій ОСОБА_9 . Зазначає, що його затримали та провели огляд його помешкання без участі понятих. Під час вказаних слідчих дій нічого виявлено та вилучено не було. Крім того, під час пред`явлення його до впізнання за участю потерпілого також було проведено без участі понятих. Судом не вжито жодних заходів щодо перевірки цих обставин. Формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації інкримінованого злочину. Не проведена дактилоскопічна експертиза та не встановлено наявність біологічних слідів обвинувачених на викраденому майні. Вважає, що був позбавлений права в повній мірі реалізувати право на захист, оскільки не вміє читати та писати, а призначений захисник належним чином не виконував свої обов`язки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що не вчиняв інкримінований злочин, його мотиви були хуліганськими та спрямовані бажанням влаштувати бійку. Жодного майна у потерпілого не викрадав та не вимагав. Вказує, що вирок було проголошено за відсутності прокурора та захисників. Рішення суду ґрунтується на доказах отриманих на досудовому розслідуванні, які не перевірені судом та отримані внаслідок фізичного та психологічного тиску з боку правоохоронних органів. Доказів викрадення майна у потерпілого обвинуваченням не надано. Судом проігноровані пояснення потерпілого, який в судовому засіданні вказав, що не відчував погрози життю та здоров`ю. Майна та грошей не вимагали. На досудовому розслідуванні до нього застосовували недозволені методи слідства. Викладає аналогічну версію подій з версією обвинуваченого ОСОБА_8 . Судом визнано обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, проте жодних досліджень, які б це підтвердили проведено не було. Просить зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Змінити запобіжний захід на більш м`який. Допитати в судовому засіданні свідків, понятих та потерпілого. Дослідити в судовому засіданні технічні записи суду першої інстанції. Запросити представників СМІ, всіх понятих, свідків та потерпілого. Застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вони засуджені, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснили на нього напад за та забрали належне йому майно. При цьому зазначив, що першим здійснив напад ОСОБА_9 , після чого підійшов ОСОБА_8 обхопив його ззаду і вони обидва повалили його на землю та почали бити. В подальшому обвинувачені не припиняли застосовувати фізичне насильство. Під час цього ОСОБА_8 зірвав з його шиї срібний ланцюжок на якому були хрестик та ладанка. Крім того, вони намагались забрати годинник та телефон, а також вимагали гроші.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що коли побігли на крики, то побачили як, біля зупинки громадського транспорту, саме ОСОБА_9 та ОСОБА_8 б`ють в обличчя потерпілого, який лежав на землі. Відштовхнули ОСОБА_13 , який сидів зверху на потерпілому, а ОСОБА_14 в цей момент втік. За ним погналися інші хлопці, які підбігли пізніше, але не змогли його наздогнати. Тичина також спробував втекти, але вони його наздогнали за 10 метрів та утримували до приїзду поліції. У потерпілого все обличчя було в крові. Він розповів, що коли повертався з музичної школи, на нього напали два хлопці, побили його та забрали ланцюжок. Також вони намагалися забрати його телефон і годинник, але він їм його не віддав.

Згідно протоколу пред`явлення для впізнання потерпілий вказав на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як на осіб, що здійснили напад на нього та заволоділи його майном за вказаних обставин.

Згідно протоколу та фототаблиці, зазначені слідчі (розшукові) дії були проведені за участю понятих, в порядку передбаченому ст. 228 КПК України. Жодних скарг чи зауважень вказані матеріали не містять.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неможливості його впізнання потерпілим не мають під собою підґрунтя та спростовуються вказаними матеріалами провадження. Крім того, обвинувачені вільно вибирали місця серед інших осіб, які підлягали пред`явленню для впізнання.

Під час затримання ОСОБА_8 09.02.2016 року, у нього виявлено та вилучено срібний ланцюжок, хрестик та ладанку, які були 10.02.2016 року оглянуті за участі потерпілого, в присутності понятих, на які ОСОБА_10 вказав, як на речі належні йому та викрадені у нього обвинуваченими із застосуванням насильства. Факт вилучення вказаного майна зафіксований у фототаблиці, що є додатком та підтверджує викладені у протоколі відомості.

Вищевказані слідчі дії не потребують обов`язкової відеофіксакції, оскільки під час їх проведення були присутні поняті, що підтверджується вказаними матеріалами, тому доводи обвинувачених в цій частині є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 223, 237 КПК України.

Судом перевірено та спростовано доводи обвинувачених щодо їх незаконного затримання та застосування недозволених методів ведення слідства. Крім того, матеріали провадження не містять жодних відомостей, згідно яких вони б надавали під час досудового розслідування та судового розгляду викривальні показання щодо себе. Наявність чи відсутність викраденого майна не спростовує сукупності інших доказів по справі, які свідчать про вчинення інкримінованого злочину обвинуваченими.

З цих же підстав не є слушними доводи обвинувачених щодо відсутності проведення дактилоскопічної експертизи.

Версія обвинувачених щодо проведення їх затримання без участі понятих та відсутності даних за якими можна було б встановити цих осіб спростовується протоколами затримання підозрюваних, в яких наявні їх прізвища, ім`я, та по батькові, а також дата народження та адреса мешкання. Вказані матеріали провадження не містять заперечень та скарг.

Таким чином, наведене вище спростовує версію обвинувачених про те, що ОСОБА_8 не застосовував насильство щодо потерпілого, а вказані докази окремо та в своїй сукупності підтверджують викрадення ними майна у ОСОБА_10 .

Що стосується доводів щодо недостовірності показань свідка ОСОБА_15 , то вказаний свідок був допитаний в судовому засіданні, перебував під присягою та був повідомлений про кримінальну відповідальність, а надані ним пояснення не суперечать іншим доказам по справі.

Відповідно до висновків судово медичних експертиз у потерпілого виявлено ряд легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які могли утворитись за обставин вказаних ним під час слідчого експерименту щодо подій, що мали місце 08.02.2016 року.

Зазначені докази окремо та в своїй сукупності також свідчать про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів та спростовують їх твердження щодо відсутності застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Характер та спрямованість дій обвинувачених прямо вказують про несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння його майном, яка органічно пов`язана з фізичним та психологічним насильством.

Судом встановлені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, проведено аналіз наявних доказів та зроблено правильний висновок про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом.

Що стосується клопотання ОСОБА_9 про перевірку в судовому засіданні технічних записів суду першої інстанції, то воно не підлягає задоволенню, оскільки не містить обґрунтування. Крім того, фонограми судових засідань були досліджені апеляційним судом. Жодних порушень вимог кримінального процесуального закону або невідповідності викладених у вироку пояснень свідків чи потерпілого щодо обставин вчинення інкримінованого злочину, які б істотним чином впливали на результат розгляду кримінального провадження або свідчили про невинуватість обвинувачених не встановлено.

З цих же підстав не підлягає задоволенню і клопотання про виклик потерпілого, понятих та свідків, оскільки обвинувачений фактично просить повторно дослідити обставини, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, проте не зазначає в чому саме ці обставини досліджені не повністю чи з порушенням. Протоколи слідчих дій відповідають вимогам КПК та не викликають сумнівів у своїй достовірності та законності, а вказані вимоги щодо допиту понятих викликані прагнення уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та затягнути судовий розгляд.

Що стосується залучення представників ЗМІ у судові засідання, то чинним КПК суд не наділений такими повноваженнями. Крім того, з метою забезпечення прав учасників кримінального провадження ведеться безперервна технічна фіксація судового засідання.

Відповідно до п. «е» ст. 9 ЗУ « Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.; статті 86, 86-1 і 142 КК України 1960 р.), тому це клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 також не підлягає задоволенню.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину пов`язаного з застосуванням насильства відносно неповнолітнього. Раніше судимі. Зазначені обставини свідчать про наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК та свідчать про неможливість більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належне виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення, а вирок Краматорського міського суду Донецької області від 24 квітня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді