№1-кс/687/115/2014
УХВАЛА
15 жовтня 2014 року Чемеровецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

скаржника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці Хмельницької області скаргу ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 05.03.2014 року про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :
03.09.2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, вказуючи, що вважає дану постанову незаконною, просить її скасувати та повернути кримінальне провадження для належного проведення досудового розслідування, оскільки під час досудового розслідування не проведено ряд важливих слідчих дій, зокрема: не допитано ОСОБА_6 стосовно несплати ним аліментів; не допитано її ОСОБА_5 , щоб вона могла пояснити та надати відомості, які вказують на злісне ухилення ОСОБА_6 від сплати аліментів та надати документи, які підтверджують, що ОСОБА_6 на даний час не сплатив аліменти за 14 місяців; не залучено її до кримінального провадження як потерпілу; не проведено експертизу з метою визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, у відповідності до п.6 ч.2 ст.242 КПК України, хоча слідчий зобов`язаний був звернутися до експерта для проведення даної експертизи; не опитано ОСОБА_7 (батька скаржника) та ОСОБА_5 (мати скаржника), які можуть підтвердити наскільки їй складно утримувати малолітню дитину без грошових коштів (аліментів), які мав би сплачувати ОСОБА_6 , та те, що їй доводиться жити та утримувати дитину за їх рахунок, що призводить до того, що вони всі обмежують себе багато в чому; не витребувано з відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області довідку-розрахунок щодо виплати аліментів ОСОБА_6 за період з 11.06.2012 року по даний час та довідку про неотримання аліментів; не витребувано та не долучено до матеріалів перевірки характеристику на ОСОБА_6 та довідку про його судимість; не повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення у провадженні №0000010.

Скаржник в судове засідання з`явилася, скаргу підтримала, просила задоволити її в повному обсязі та вказала, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина та на її утримання, вбачає в діях останнього склад злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Не заперечує, що за період з травня 2013 року по січень 2014 року ОСОБА_6 їй сплачено аліменти в сумі 2500 грн..

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказуючи на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена відповідно до вимог чинного законодавства, проведені всі необхідні слідчі дії та пояснив, що злочином, передбаченим ст.164 КК України, є злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, яке полягає в тому, що особа взагалі не сплачує аліменти, однак ОСОБА_6 частково сплатив аліменти, тому в даному випадку не має злісного ухилення від їх сплати.

Заступник начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні скарги та пояснив, що з заяви, поданої ОСОБА_5 до Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області, вбачається, що ОСОБА_6 взагалі не сплачував аліменти, однак в ході досудового розслідування з`ясовано, що він частково сплатив аліменти, в діях ОСОБА_6 не було прямого умислу, значного проміжку часу та систематичного характеру по несплаті аліментів, що не є злісним ухиленням від їх сплати. На даний час ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку, у зв`язку з чим його не можливо допитати. Скаржниця ОСОБА_5 під час досудового розслідування була допитана і залучена до справи як потерпіла. На твердження ОСОБА_5 , що під час проведення досудового розслідування не проведено експертизу, пояснив, що експертиза при розслідуванні даної категорії справ не проводиться, а також пояснив, що, оскільки справа стосується безпосередньо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , то не має потреби допитувати інших осіб та зазначив, що ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, оскільки не має для цього підстав.

Вислухавши думку прокурора, заступника начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області, скаржника, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає у задоволені скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Судом встановлено, що 08.01.2014 року ОСОБА_5 звернулася з письмовою заявою до Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області про те, що ОСОБА_6 з травня 2013 року ухиляється від сплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_8 та на її утримання.

З матеріалів скарги вбачається, що за рішенням Городоцького районного суду від 24.07.2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини та дружини позовні вимоги задоволено частково стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі 500 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 11.06.2012 року, але розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.06.2012 року до досягнення ОСОБА_8 трьохрічного віку.

За результатами проведеного досудового розслідування за вказаною заявою 05.03.2014 року заступником начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Частина 1 ст.164 КК України передбачає відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Об`єкт даного злочину є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Предметом злочину є кошти, що за рішенням суду, підлягають сплаті на утримання дітей, а також кошти, різні предмети (одяг, продукти харчування), які мають надаватися батьками на утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей.

З об`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо.

Ухилення від сплати аліментів утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку.

Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухиленням від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладенно законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносини несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 через свою матір ОСОБА_10 частково в період з травня 2013 року по січень 2014 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_5 та на утримання сина ОСОБА_8 , що підтверджується копіями фіскальних чеків, що містяться в матеріалах кримінального провадження, протоколом допиту заступника начальника відділу ДВС Городоцького РУЮ як свідка, довідкою-розрахунком, виданою відділом ДВС Городоцького РУЮ від 03.09.2014 року за №03-29/6239, згідно якої вбачається, що за період з 11.06.2012 року по 31.08.2014 року ОСОБА_6 сплачено 5700 грн. аліментів.

Судом встановлено, що в період з травня 2013 року по січень 2014 року, за який скаржниця зазначає у своїй скарзі, що ОСОБА_6 взагалі не сплачував аліментів, матір останнього по його проханню сплатила аліменти на утримання дитини та на утримання ОСОБА_5 в сумі 2500 грн., про що вже в судовому засіданні не заперечувала сама ОСОБА_5 . Загальна сума заборгованості по аліментах становить 7633 грн 40 коп.

Отже, враховуючи вищевказане, суд вбачає, що в період часу з травня 2013 року по січень 2014 року, на який скаржниця ОСОБА_5 вказує у своїй скарзі, що ОСОБА_6 злісно ухилявся від сплати аліментів на її утримання та на утримання дитини, в діях ОСОБА_6 не було прямого умислу ухилятися від сплати аліментів, значного проміжку часу та систематичного характеру по несплаті аліментів, а тому і не вважає, що його дії можна віднести до злісного ухилення від сплати аліментів.

Посилання ж ОСОБА_5 на те, що у ОСОБА_6 є значна заборгованість по сплаті аліментів, судом не можуть братись до уваги, оскільки суд розглядає скаргу в її межах, зокрема у описані нею періоди травень 2013 року - січень 2014 року і не повинен порушувати межі його розгляду.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати аліментів, оскільки особисто їх не сплачує, а їх сплачує його матір ОСОБА_10 .

Судом встановлено, що зазначені аліменти ОСОБА_10 сплатила за сина ОСОБА_6 на його прохання, оскільки він виїздив до Російської Федерації. В даному випадку суд не вбачає в діях ОСОБА_6 прямого умислу на злісне ухилення від сплати аліментів.

Згідно постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, винесеної заступником начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 03.02.2014 року, Городоцькому РВ УМВСУ в Хмельницькій області доручено організувати та провести допит ОСОБА_6 , однак як вбачається із пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - ОСОБА_6 за місцем свого проживання відсутній та перебуває на території Російської Федерації, у зв`язку з чим не можливо здійснити його допит.

Твердження ОСОБА_5 про те, що її не допитано та не залучено до кримінального провадження як потерпілу, про те, що не витребувано та не долучено до матеріалів кримінального провадження характеристику на ОСОБА_6 спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження заявою про залучення до провадження як потерпілої ОСОБА_5 (а.с.23) та протоколом допиту потерпілої (а.с. 25), характеризуючими матеріалами на ОСОБА_6 (а.с.50,51).

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 05.03.2014 року про закриття кримінального провадження слід відмовити, оскільки слідчим було проведено всі необхідні слідчі дії та винесено законну постанову.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307,372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Чемеровецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 05.03.2014 року про закриття провадження відносно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно

Слідчий суддя ОСОБА_1