Провадження № 11-сс/779/301/2017
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 ,, ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року до ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 21 січня 2018 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 доручено здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Контроль за виконання ухвали покладено на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

З ухвали слідчого судді вбачається, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, що в своїй сукупності доводять наявність ризиків, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення слідчим суддею норм матеріального і процесуального права.

Захисник вважає, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя виходив тільки із можливої причетності ОСОБА_8 до вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Крім того, захисник вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі із гр. ОСОБА_11 , яка очікує від нього дитину, а відтак жодного наміру переховуватись від суду в нього немає. На думку захисника, прокурором не надано жодного доказу, який би давав підстави для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу слідчого судді просив скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що 23.11.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК України, та 23.11.2017 року ухвалою надано дозвіл на затримання з метою його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим і сумніву щодо їх достатності у суду не викликала.

Що стосується, посилання захисника, на відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України, то такі є не переконливими та не підтвердженими.

Слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що ОСОБА_8 офіційно не має постійного місця роботи, у нього відсутнє джерело постійного доходу, на території області немає житла, що ускладнює контроль за його поведінкою і пересуванням, та посилює ризик того, що він може приховуватись від слідства і суду.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404,405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5