Справа № 188/1012/17
Провадження № 1-кп/188/110/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю потерпілого: ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю перекладача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000367 від 07.08.2016р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Миколаївка Петропавлівського району

Дніпропетровської області, зареєстрованого та

проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта середня, не працюючого,

не одруженого, дітей немає, інвалід 3-ї групи,

раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2016 року близько 04 години 25 хвилин водій ОСОБА_7 , маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , з номером шасі НОМЕР_4 , у світлий час доби, рухався по вул. Центральній (колишня Жовтнева) у напрямку вул. Шкільної в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

У вказаний час в попутному напрямку по правій стороні вулиці Центральної (колишня Жовтнева) с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, стояв велосипедист гр. ОСОБА_4 біля власного велосипеда марки «Либідь». Під час руху водій автомобіля «Деу Ланос» з реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_7 , рухаючись на автомобілі, не прийняв заходи безпеки, не впевнившись у безпеці для руху, де допустив попутне зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 із задньою частиною велосипеда «Либідь» під керуванням ОСОБА_4 по правому краю по ходу його руху.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3. б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємоввічливими».

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Згідно висновку судової авто технічної експертизи № 12/10.1/52 від 27.06.2017 року при заданому механізмі пригоди дії автомобіля «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Згідно висновку судової трасо логічної експертизи № 12/10.4/51 від 27.06.2017 року в момент первинного контакту автомобіля «Деу Ланос» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та велосипеда «Либідь» їхні повздовжні вісі перебували під кутом 300+_5, щодо поздовжньої вісі велосипеда «Либідь» і мало місце попутне, блокуючи зіткнення.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого велосипедисту ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом обох кісток в середній третині правої гомілки зі зміщенням уламків, садна на шкіряних покровах правої половини лобної ділянки, лівого сосцевидного відростку, голови, правої верхньої кінцівки, множинні садна на шкіряних покровах правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, правої кисті, які по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 (за допомогою перекладача ОСОБА_6 ) винним себе визнав повністю і в судовому засіданні пояснив, що дійсно він 07.08.2016 року близько 04:00 години ранку, керуючи автомобілем «Деу Ланос», здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 , який стояв в попутному напрямку біля власного велосипеду по правій стороні вулиці Центральної (колишня Жовтнева) в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_7 розкаявся у скоєному, визнав цивільний позов в повному обсязі, просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію», звільнивши від відбування покарання, оскільки він є інвалідом 3-ї групи, що підтверджується копією довідки.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що він 07.08.2016 року близько 04:00 години ранку зі своєю дівчиною рухався із центру с. Миколаївка додому, разом із ним був велосипед марки «Либідь», який він котив по дорозі. Вийшовши на вул. Жовтневу в с. Миколаївка вони з дівчиною почали рухатися в напрямку вул. Шкільної по правій стороні дороги, коли дівчина почула, як із кущів занявкало кошеня. Після цього потерпілий положив свій велосипед на праву сторону проїзної частини та разом із дівчиною пішов на ліву сторону дороги шукати кошеня. Потім потерпілий повернувся до велосипеду та став чекати дівчину, а дівчина залишилась шукати кошеня. Після того потерпілий почув сильний удар і нічого не пам`ятає.

Потерпілий підтримав свій цивільний позов та просив його задовольнити, не заперечує проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію».

Суд вважає, що вина у скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні як показаннями обвинуваченого, який в повному обсязі визнав себе винним, потерпілого, так і наступними письмовими доказами:

- довідка Першотравенської міської лікарні від 07.08.2016р. про надходження до приймального відділення о 05:25 годині ОСОБА_4 (а.с. 31);

- висновок експерта № 98 від 29.06.2017р., згідно якого у ОСОБА_4 виявлено перелом обох кісток в середній третині правої гомілки зі зміщенням уламків, садна на шкіряних покровах правої половини лобної ділянки, лівого сосцевидного відростку, голови, правої верхньої кінцівки, множинні садна на шкіряних покровах правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, правої кисті. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударі об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля, мали значну масу, жорстку конструкцію та діяли з великою швидкістю, в термін, вказаний в матеріалах досудового розслідування, потерпілим, медичних документах, тобто 07.08.2016 року. Вищезгадані тілесні ушкодження по своєму характеру в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударі об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля, мали значну масу, жорстку конструкцію, діяли з великою швидкістю та достатньою силою для їх утворення (а.с. 33-34);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2016р. (а.с. 35-50);

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.06.2017р., згідно якого на місці було відтворено події, що мали місце 07.08.2016р. (а.с. 81-88);

- висновок експерта № 12/10.4/51 від 27.06.2017р., згідно якого в момент первинного контакту автомобіля «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_2 , та велосипеда «Либідь» їхні повздовжні вісі перебували під кутом 300+-50, щодо поздовжньої вісі велосипеда «Либідь» і мало місце попутне, блокуючи зіткнення (а.с. 94-97);

- висновок експерта № 12/10.1/52 від 27.06.2017р., згідно якого для вирішення питань стосовно пішоходів не потрібні застосування спеціальних авто технічних пізнань, тому встановити як повинен діяти пішохід, чи не мав технічну можливість уникнути даної ДТП та чи відповідали (не відповідали) дії пішохода ОСОБА_4 вимогам ПДР, органи розслідування можуть самостійно стосовно до гл. 4 Правил дорожнього руху України (а.с. 105-106).

Докази у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Постановами про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 07.08.2016р. підтверджується, що легковий автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_2 та велосипед марки «Либідь» визнані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами.

У відповідності зі ст. 18 Кримінального кодексу України обвинувачений - фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Суд, враховуючи думку прокурора, бажання обвинуваченого, потерпілого та керуючись ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення вірною за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує, що він раніше не судимий, скоїв необережний тяжкий злочин, не працює, є інвалідом 3-ї групи, довідками Петропавлівської центральної районної лікарні підтверджується, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, у скоєному розкаявся, зобов`язався відшкодувати спричинену шкоду в повному обсязі.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є такими, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання у місцях позбавлення волі, з випробовуванням та застосуванням ст. 75 КК України при призначенні покарання.

В той же час суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення прав керувати транспортними засобами, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Разом із цим, прокурор у судовому засіданні просив застосувати щодо ОСОБА_7 акт амністії, а ОСОБА_7 , в свою чергу, дав на це згоду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року №1810-VIІI. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від призначеного покарання.

По справі потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26 361, 00 грн.

Вирішуючи цивільний позов суд керується ст. 128 КПК України.

В добровільному порядку вказана шкода не відшкодована.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в повному обсязі, а також наявність документів, підтверджуючих витрати на лікування суд вважає, що позов потерпілого про стягнення витрат на лікування в сумі 26 361, 00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає необхідним речові докази (а.с. 51): легковий автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_2 та велосипед марки «Либідь», які на підставі постанови слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП ОСОБА_9 від 07.08.2017р. зберігається на спеціальному майданчику Петропавлівського ВП до вирішення питання по суті, - повернути власникам.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ПРИСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_7 на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 26 361 (двадцять шість тисяч триста шістдесят одна) грн. 00 коп.

Речові докази (а.с. 51): легковий автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_2 та велосипед марки «Либідь», які на підставі постанови слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП ОСОБА_9 від 07.08.2017р. зберігається на спеціальному майданчику Петропавлівського ВП до вирішення питання по суті, - повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3 759 (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 76 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1