Справа №481/149/18
Провадж.№1-кп/481/51/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000056 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгородна Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, холостого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

26.01.2010р. Центральним р/с м. Миколаєва за ст. 185 ч. 3КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування на 1 рік.;

25.03.2011р. Заводським р/с м. Миколаєва за ст.185 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510грн.;

21.06.2011р. Миколаївським р/с Миколаївської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.;

20.09.2011р. Ленінським р/с м. Миколаєва за ст. 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 05 років і 1 місяця позбавлення волі. 16.10.2014р. звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 1 день.;

04.12.2017р. Новобузький р/с Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України кримінальне провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
22.01.2018р. близько 20.00 год. ОСОБА_5 прийшовши до домоволодіння ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , по справам. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 зайшли до теплиці, що розташована на території домоволодіння ОСОБА_4 .. Під час спілкування ОСОБА_5 помітив на дивані в теплиці мобільний телефон та зарядний пристрій для нього та вирішив викрасти вказані речі, які належать ОСОБА_4 , для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 дочекавшись коли ОСОБА_4 вийшов з теплиці, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з дивана в теплиці мобільний телефон «Samsung SGH X480» в комплекті із зарядним пристроєм, бувші у використанні, вартістю 210 грн..

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_4 на суму 210грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав, щиросердечно розкаявся, суду надав свідчення аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які співпадають з фактичним обставинам справи і не суперечать викладеному в обвинувальному акті. Просив суд суворо його не карати, оскільки він вину визнає, розкаюється у скоєному, вибачився перед потерпілим, у зв`язку з чим просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі. Крім того, пояснив, що перебуває у цивільному шлюбі від якого у нього троє дітей, які на нього не записані.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 22.01.2018р. у вечорі до нього додому прийшов ОСОБА_5 , з яким він зайшов до теплиці, розташованої на території його домоволодіння. В той час коли він вийшов з теплиці, ОСОБА_5 з дивану забрав мобільний телефон разом із зарядним пристроєм і пішов. Він повернувшись до теплиці помітив відсутність мобільного телефону, після чого одразу зателефонував до співмешканки обвинуваченого, яка повідомила, що ОСОБА_5 відсутній. В телефонній розмові він повідомив, що ОСОБА_5 повинен до 09 години ранку наступного дня повернути мобільний телефон, в іншому випадку він буде змушений викликати поліцію та написати заяву про крадіжку. 23.01.2018р. о 09 годині обвинувачений так і не приніс телефон, після чого були викликані працівники поліції та написана заява про крадіжку телефону.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив врахувати щире каяття його підзахисного у вчиненому, наявність трьох неповнолітніх дітей та те, що викрадене повернуто, у зв`язку з чим застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання у виді штрафу або обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням постанови про визнання речовим доказом, довідки про вартість судово товарознавчої експертизи і характеризуючими матеріалами особи обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України доказана і його дії, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинуваченого. Суд вважає, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обвинувачений по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий за аналогічні злочини, у зв`язку з чим на думку суду має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує обвинуваченому покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому органом досудового розслідування не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обрався.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 підлягають стягненню, оскільки були витрачені на здійснення експертизи на загальну суму 170,00грн., як судові витрати.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише шляхом ізоляції його від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 вираховувати з моменту набуття вироком законної сили та приведення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 , 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул.. Зарічна, 4, р/р НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 в АФ «ПриватБанк» м. Олександрія, код ЄДРПОУ - 170,00грн., як судові витрати.

Речові докази:

- печатки трикотажні робочі, рожевого кольору, бувші у використанні, з написом «Fora», які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та належать ОСОБА_5 повернути останньому.;

- мобільний телефон «Samsung SGH X480» в комплекті із зарядним пристроєм до нього, які знаходяться в кімнаті речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області та належать ОСОБА_4 повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1