Справа № 521/2248/18
Провадження по справі № 1кс/882/18
У Х В А Л А
14 лютого 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.02.2018 року за № 000442 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 - автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено заміну первинного ідентифікаційного номера кузова автомобіля, що підтверджується висновками експерта.

В судове засідання прокурор, слідчий та власник майна, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явились, що не перешкоджає розгляду клопотання без їх участі.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

06.02.2018 року під час огляду місця події у ОСОБА_4 було вилучено зазначений у клопотанні автомобіль, ключі від нього, а також технічний паспорт транспортного засобу, які зберігаються в Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно, яке належить ОСОБА_4 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і може бути використане як докази у кримінальному провадженні.

Із заперечень власника майна на клопотання слідчого, направлених до суду, вбачається, що, не погоджуючись з результатами експертизи, він вважає за необхідне проведення експертизи в іншому експертному закладі. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні існує необхідність у дослідженні експертом транспортного засобу.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, вважаю, що найменш обтяжливим способом арешту майна для власника автомобіля буде заборона розпоряджатися майном, тобто визначати долю майна шляхом знищення, відчуження, передачі його в тимчасове володіння іншим особам, або у інший спосіб, без застосування заборони використання майна. Цей спосіб арешту майна не призведе до наслідків, що суттєво позначаться на інтересах власника.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належать ОСОБА_4 : на автомобіль «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - шляхом заборони розпоряджатись цим майном, без заборони його використання і володіння.

У задоволенні інших викладених у клопотанні вимог відмовити.

Майно, на яке накладено арешт - автомобіль «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , передати на зберігання власнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня його оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1