Справа № 444/563/18
Провадження № 1-кп/444/124/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000015 від 09.01.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає : АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, працює водієм експедитором у «Першій приватній броварні», раніше не судимий, паспорт КС НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ :
09.01.2018 р. приблизно о 04:45 год., ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним в напрямку с. Гійче Жовківського району Львівської області, зі сторони м. Рава-Руська, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., а саме: Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 1 п. 1.5; Р. 12 п. 12.1, п. 12.2 п. 12.4, які виразилися в тому, що він будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, в`їхавши у с. Гійче Жовківського району Львівської області рухався зі швидкістю 80 км/год, чим перевищив дозволену швидкість в населених пунктах, після чого помітив пішохода на краю узбіччя, застосував гальмування та вивернув кермо праворуч, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода, в результаті якої пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм помер у медичному закладі.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 7/2018 від 01.02.2018, отримав наступні тілесні ушкодження: зовнішні - наскрізна рана на чолі спереду, множинні забійні садна на голові, обличчі; забійні садна, шкірні рани на тильній поверхні кистей; множинні забійні садна, крововиливи, рани на передній поверхні нижніх кінцівок; внутрішні - відкритий втиснутий перелом лобної кістки з переходом переломів на основу черепа; крововиливи під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку; крововилив в підшкірно-жирову клітковину грудної клітки спереду, в переднє та заднє середостіння, легені; перелом хребта в грудному відділі; крововиливи в підшкірно-жирову клітковину, м`язи нижніх кінцівок; відламковий бампер-перелом обох стегнових кісток, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою крововтратою. Вказані ушкодження могли утворитись від дії тупих предметів, ударі об такі при наїзді транспортного засобу на передню поверхню пішохода під час дорожньо-транспортної пригоди 09.01.2018, у живих осіб були небезпечними для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. При судово-токсикологічній експертизі виявлено в крові - 2,16 %, в сечі - 2,66 % (проміле) етилового спирту, концентрація якого в крові на момент смерті ОСОБА_6 могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеня. Причиною смерті ОСОБА_6 стала важка відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки, речовину, шлуночки головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що 09.01.2018 р. приблизно о 04:45 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним в напрямку с. Гійче Жовківського району Львівської області, зі сторони м. Рава-Руська, побачив пішохода та застосував екстренне гальмування, однак наїзду уникнути не зміг. Увчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати та не позбавляти водійських прав оскільки він працює водієм-експедитором та таке додаткове покарання фактично позбавить його засобів до існування.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджується доказами зібраними на досудовому слідстві та перевіреними на судовому слідстві.

Зокрема допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив що 09.01.2018 року вночі його повідомили,що його син загитнув в ДТП. Як він пізніше дізнався наїзд на нього здійсним ОСОБА_4 . Претензій до обвинуваченого немає, просить його суворо не карати.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, відповідальність за статтями 286 - 288, 415 КК (2341-14) настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель. Якщо ж, порушуючи відповідні правила й усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, винний передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав або свідомо припускав їх настання, ці дії необхідно кваліфікувати за статтями КК, в яких встановлено відповідальність за умисні злочини проти життя та здоров`я особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода ОСОБА_6 , в результаті якої наступила смерть ОСОБА_6 , тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При обрані покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи, а саме, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обтяжуючі та помякшуючі покарання обставини, і з врахуванням наведеного перспективи його виправлення та попередження з його боку нових злочинів, а саме, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обставиною, що помякшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які б обтяжували відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Санкцією ст. 286 ч. 2 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З врахуванням особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд прийшов до переконання, що достатнім покаранням та попередження з його боку нових злочинів буде покарання у вигляді вигляді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім цього, суд з врахуванням всіх вище перелічених обставин, зокрема, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, дав правдиві покази, чим активно сприяв слідству та суду, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 не вимагає суворого покарання ОСОБА_4 приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий термін строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням строком 2 (два) роки.

Відповідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_2 , в користь держави затрати за проведення експертиз, а саме:

- 1 430 грн. 00 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/81 від 29.01.2018 року /одержувач : УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, , р/р 0003, МФО 825014/,

- 1 430 грн. 00 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/80 від 29.01.2018 року /одержувач : УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, , р/р 0003, МФО 825014/,

- 1 430 грн. 00 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/309 від 22.02.2018 року /одержувач : УДКСУ у Залізничному районі м. Львова, , р/р 0003, МФО 825014/, а всього 4 290.00 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.01.2018 року, після вступу вироку в законну силу.

Речови доказ: автомобіль марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на зберігання на територію стоянки Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1