Провадження № 1-кп/727/427/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора: ОСОБА_3

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 і в його інтересах захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальне провадження за № 0002879від 09.09. 2017 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Чернівці, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого; - останні судимості - вироком від 28.02.2017 Шевченківським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2017 більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді 6 місяців арешту; вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.12.2016р. визначено виконувати самостійно, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 08.09.2017 року, біля 13.10 год., знаходячись в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ», що розташований в м. Чернівці по вул. 28 червня, 2 та за виниклим в нього умислом на викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до стелажу де була розміщена парфумерна продукція і скориставшись відсутністю уваги сторонніх його людей, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, протиправно, повторно, таємно викрав з даного стелажу - туалетну воду «Версаче Пур Ом», ємкістю 100 мл., вартістю 824.64 грн.; туалетну воду «Версаче Пур Ом» ємкістю 50 мл., вартістю 670.26 грн., після чого з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив своїми протиправними діями матеріальну шкоди ТОВ «РУШ» на загальну суму на суму 1494.90 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення відносно потерпілого, пояснивши, що дійсно 08.09. 2017 року, він зайшов до магазину що розташований по вулиці 28 Червня 2 м. Чернівці, де побачив на стелажах парфумерію і оглянувши зал виявив, що на нього ніхто не звертає уваги, після чого взяв зі стелажу дві упаковки туалетної води Версаче та пішов з магазину; туалетну воду згодом продав. В скоєному кається; просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений, в його інтересах захисник просили суд визнати недоцільним дослідження доказів, погодившись із пред`яленим обвинуваченням; показання обвинуваченого в судовому засіданні судом визнаються послідовними і є такими, що не викликають сумнівів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції

А, отже, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши вимогами даної статті, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, без допиту потерпілого, яким до суду надано письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; свідків, лише дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд вірно кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив злочин середньої тяжкості - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючою ознакою - повторно.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» (з змінами і доповненнями) визначено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто, законодавцем передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення) та досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень…

Так, обставинами в силу ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає каяття у вчиненому і сприяння у розкритті злочину; відсутність претензій потерпілого як матеріального, так і морального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів про що свідчить довідка ВІТ при ГУНП України в Чернівецькій області та копії вироків; злочин останній вчинив в період не знятої і не погашеної судимості; вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається, офіційно не працював до затримання, претензій в потерпілого матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявлено; враховується те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в наркологічному диспансері, не знаходиться на обліку в психіатричній лікарні; має зареєстроване місце проживання, за яким негативно характеризується з боку сусідів; має не задовільний стан здоров`я; за рішенням від 13.07. 2007 року позбавлений батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 58 98); а тому, суд крім вищеозначеного та обставин, що пом`якщують покарання обвинуваченого, відсутності обставин що обтяжують його покарання, приходить до висновку за можливе призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, однак вважає, що його виправлення і перевиховання є не можливим без ізоляції від суспільства.

На думку суду та відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 залишити застосований у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені 0002879 від 09.09. 2017 року відсутні. Цивільний позов потерпілим заявлено не було. Цивільного позову не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Судом при з`ясуванні обставин по справі і перевірки їх доказами встановлено, що згідно довідки про звільнення ЧНЦ№01488 відбув покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2017 за ч. 2 ст. 185 ч. 1, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання призначеного цим вироком, приєднано частину не відбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2017р. та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 30.05.2017 року, вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2017 змінено, виключено з резолютивної частини вироку посилання суду про призначення покарання ОСОБА_4 за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Звільнився ОСОБА_4 - 30.08.2017р. Однак, матеріали кримінального провадження не містять даних щодо виконання вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2017 більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді 6 місяців арешту. Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.12.2016 р. було визначено виконувати самостійно . А, тому, у зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне при призначенні обвинуваченому покарання застосувати вимоги ст. 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, зокрема: за вироком Шевченківського районного суду в м. Чернівці від 20.12.2016 року та вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02. 2017 року та остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити застосовану до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 12.10. 2017 року.

Речовий доказ за постановою слідчого від 09.09. 2017 року носій інформації для зчитування лазерних систем з відеозаписом з камер відео спостереження магазину Єва що по АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с. 46, 55).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Копію судового рішення вироку, після його проголошення вручити стороні обвинувачення і стороні захисту.

С у д д я : ОСОБА_1