Справа № 425/2374/17 1-кс/425/1366/17
Провадження № 11-сс/782/243/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року колегія суддів апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.09.2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого Рубіжанського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене 15.09.2017 року в ході проведення обшуку майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме автомобіль «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0001109 від 15.09.2017 року, внесеному до ЄРДР за ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно запису у ЄРДР 15.09.2017 року на пр.Переможців у м.Рубіжному Луганської області сталося зіткнення автомобіля «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 з велосипедом «Тотем» під керуванням малолітнього ОСОБА_9 2007 року народження, внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, множинних саден тулуба та кінцівок.

В апеляційній скарзі володілець майна, на яке накладено арешт, ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Посилається на те, що ані він сам, ані особа, у якої було вилучено автомобіль, не отримали від слідчого копію відповідного протоколу.

Слідчим не додано до клопотання доказів того, що арештований автомобіль відповідає критеріям речового доказу і що один з учасників дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

За зазначеною в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді адресою майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відсутній, а тому невідомо, де фактично зберігається вилучений автомобіль, акт прийому-передачі вилученого майна слідчим не наданий.

Слідчий суддя проігнорував вимоги закону щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, не врахував, що тимчасово вилучене слідчим майно використовується у господарській діяльності.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги та вислухавши судові дебати, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У цьому випадку, відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовим доказом, зокрема, є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину.

Про відповідність арештованого майна, а саме автомобілю «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 , критеріям ст. 98 КПК України слідчий суддя докладно і обґрунтовано зазначив в ухвалі.

Зокрема, слідчий суддя вказав про те, що автомобіль «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 був вилучений після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, може містити на собі сліди кримінального правопорушення, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування, в тому числі, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що автомобіль «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям речового доказу, визначених законом.

Всупереч доводам апелянта, слідчим надано до клопотання довідку медичної установи про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітньому ОСОБА_9 2007 року народження заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних саден тулуба та кінцівок, ступень тяжкості тілесних ушкоджень має бути встановлений експертами.

Рішення слідчого судді про поміщення арештованого автомобілю на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів колегія суддів вважає правильним саме тому, аби запобігти використанню тимчасово вилученого слідчим майна у господарській діяльності, внаслідок якого можуть бути знищені сліди кримінального правопорушення.

Майданчик тимчасового утримання транспортних засобів розташовано на території Рубіжанського відділу поліції, який зі слів прокурора обладнаний необхідними засобами для забезпечення збереження цілісності майна, а тому доводи апелянта про порушення вимог передачі арештованого майна на зберігання колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Невручення слідчим копії протоколу вилучення майна власнику майна, не передбачене законодавцем у якості підстави для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на це майно.

Рішення про накладення арешту на майно прийнято слідчим суддею з дотриманням вимог глави 17 КПК України, слідчим суддею не допущено будь-яких порушень кримінально-процесуального законодавства, в тому числі і тих, на які посилається апелянт, і які тягли би за собою скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.09.2017 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіль «Деу Ланос» державний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0001109 від 15.09.2017 року, внесеному до ЄРДР за ч.1 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3