Справа № 159/124/18
Провадження № 1-кп/159/109/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 019 65 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, гр. України, мешканця АДРЕСА_1 , з освітою середньою спеціальною, неодруженого, утриманців не має, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 о 17 год. 30 хв. 24.08.17 р., перебуваючи на автостанції м. Ковеля Волинської області, по бульв. Лесі Українки, 40, діючи умисно, з корисливих спонукань, керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 , під приводом прохання здійснити дзвінок, отримав від останнього мобільний телефон марки «Ргеstigiо» WIZE 03 ІМЕі 1. НОМЕР_1 , ІМЕі 2. НОМЕР_2 , вартістю 1 700 грн., в якому знаходилась сім - карта абонента мобільного зв`язку «МТС» вартістю 50 грн., на рахунку якої грошові кошти були відсутні, та картка памяті mісго SD ємкістю 32 GB вартістю 500 грн., в чохлі типу «книжка» вартістю 220 грн.. Заволодівши в подальшому вказаним вище майном, пішов у невідомому напрямку та не повернувся, чим вчинив шахрайство та завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2 470 грн..
Своїми протиправним діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім того, він же, об 11 год. 23.09.17 р., перебуваючи поруч супермаркета «Колібріс», що по вул. Сагайдачного, 7 у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , під приводом прохання здійснити дзвінок, отримав від неповнолітнього сина останнього - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Samsung» S7 262 Galaxy Star Plas Duos, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 900 грн., у якому були дві сім - карти ПрАТ «Київстар», на рахунку яких не було грошових коштів, загальною вартістю 50 грн., картка памяті mісго SD ємкістю 2 GВ, вартістю 100 грн. Заволодівши в подальшому вказаним вище майном, пішов у невідомому напрямку та не повернувся, чим повторно вчинив шахрайство та завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1 050 грн..
Своїми протиправним діями, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор заявив про спрощений порядок розгляду справи відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Потерпілі, обвинувачений та захисник, кожен зокрема, не заперечують.

Також у судовому засіданні встановлено, що є істинною та добровільною визнавальна позиція обвинуваченого у справі, він не оспорює кваліфікації його дій та вважає докази його винуватості, що зібрані у справі, достовірними, допустимими і достатніми.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі, обвинувачений визнає усі докази, що є у справі; інші учасники судового розгляду також не оспорюють кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування; обвинувачений у скоєному щиро розкаюється.

Обвинувачений у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. Суду показав, що, дійсно, він, о 17 год. 30 хв. 24.08.17 р., перебуваючи на автостанції м. Ковеля Волинської області, прогулюючись з потерпілим ОСОБА_4 якого знав з попереднього дня, діючи умисно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 , під приводом прохання здійснити дзвінок матері, отримав від останнього мобільний телефон та, заволодівши цим майном, пішов геть та не повернувся. 23.09.17 р., він, перебуваючи поруч супермаркета «Колібріс», що по вул. Сагайдачного, 7 у м. Ковелі Волинської області, познайомившись із потерпілим ОСОБА_5 перед цим на ринку під час продажу останнім відеореєстратора, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , під приводом прохання здійснити дзвінок, отримав від неповнолітнього сина останнього мобільний телефон, та заволодівши цим майном, пішов геть та не повернувся. Телефони обох потерпілих, якими він заволодів, у подальшому здав у ломбард. На даний час збитки потерпілим він не відшкодував. У скоєному щиро розкаюється. Прохає суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, підтверджується як його визнавальними показаннями, даними в судовому засіданні, так і - тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування, і які обвинувачений визнав у судовому засіданні, відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив два злочини: невеликої тяжкості та середньої тяжкості.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений працездатний, однак, не працює, доходу та утриманців не має; раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у т. ч. за умисні злочини проти власності, однак, належних висновків не зробив, в даний час є особою, що визнається несудимою, стан його здоров`я та думки потерпілих, які зазначають про те, що збитки їм не відшкодовано та у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді обмеження волі, так як він не працює, доходу не має, збитки, завдані його злочинними діями потерпілим, на даний час не відшкодовані.

Однак, щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням. А тому йому слід призначити покарання в межах санкцій Закону, за яким притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, можливо звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_6 визначити остаточно покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через

Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1