Провадження № 1-кп/714/80/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2017 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю : прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000152 від 09 липня 2017 року відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алга Актюбінської області Республіки Казахстан, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, тимчасово проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 09 липня 2017 року біля 04 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через незачинені вхідні двері, проник до житлового будинку ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 та піднявшись на 2-й поверх, з метою особистого збагачення, викрав з холодильнику одну пляшку вина ємністю, 0.7 л марки «Takado» вартістю 120,10 грн, одну банку шоколадної пасти «Nuttela» ємністю 825 грам вартістю 98,31 грн та 1,018 кг сиру марки «Edamer» вартістю 128,28 грн. Будучі поміченим на місці злочину потерпілим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, побоюючись бути викритим, вибіг з викраденим з будинку та почав тікати, а коли впевнився що зник з поля зору потерпілого викинув викрадене на дорогу, внаслідок таких дій обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму 346,69 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у викраденні майна потерпілого визнав частково і суду показав, що у той вечір разом із знайомими товаришами які направлялися на ОСОБА_7 країни за місцем його проживання вживали спиртні напої. Бажаючи ще випити, разом з сином його співмешканки приїхали до міста Герца та під`їхали до бару що на вул. Центральній. Так як двері зі сторони центральної дороги були зачинені, він почав шукати іншого входу до бару де позаду побачив двері які були відкритими через які зайшов до приміщення. Піднявшись на другий поверх побачив холодильник з якого вийняв продукти харчування. Коли почув голос людини, зрозумів що опинився у будинку та аби не бути поміченим, з викраденим вибіг на вулицю та почав тікати. Впевнившись що за ним ніхто вже не біжить викинув викрадене на дорогу, а сам пішки добрався до дому. У вчиненому розкаюється. Шкоду потерпілому відшкодував повністю.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що винна обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину повністю підтверджується сукупністю доказів досліджуваних в судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що разом з дружиною і неповнолітніми дітьми проживають в АДРЕСА_2 . У самій будівлі зі сторони центральної вилиці дороги, наявний бар та офіс, з боку розташована перукарня, а вхід до житлової частини будинку здійснюється з задньої частини. Його дружина надає послуги парикмахера та на ранок того дня встала дуже рано і направилася на роботу, при цьому вхідні двері будинку залишила відчиненими. Біля 4 год. на кухні почув якісь рухи, якому на перший погляд не придав значення подумавши на дружину. Але згодом піднявся, де побачив на кухні обвинуваченого який рився на полицях. На його слова, «що він тут робить», обвинувачений розвернувся до нього обличчям та одразу вибіг на вилицю і став тікати. Сам він вибіг слідом, згодом завів власний автомобіль у пошуках обвинуваченого, але так як останнього не знайшов повернувся до дому та подзвонив до поліції. Наразі претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що приходиться дружиною потерпілого. На ранок того дня коли прийшла до перукарні побачила автомобіль обвинуваченого біля їх будинку в якому знаходився сам обвинувачений. Через деякий час за словами чоловіка дізналася про крадіжку.

Згідно з протоколом огляду місця події від 09 липня 2017 року, об`єктом огляду є квартира потерпілого розташована в будинку по АДРЕСА_2 з приміщення кухні якої на ранок того дня було викрадено одну пляшку вина ємністю 0.7 л марки «Takado», одну банку шоколадної пасти «Nuttela» та сир марки «Edamer».
Вартість продуктів харчування викрадених з помешкання потерпілого відповідно до листа підприємця ОСОБА_9 становить 346,69 грн.

За висновком дактилоскопічної експертизи від 21.07.2017 року № 1278-к, сліди пальців рук вилучені з місця злочину, на пляшці вина марки «Takado» належать обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 відкрито заволодів майном потерпілого шляхом проникнення до його житла, тому його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України.

Що стосується міркувань захисника ОСОБА_4 з приводу заволодіння обвинуваченим майном потерпілого таємно, то суд вважає, що вказане не заслуговує до уваги.

Зокрема, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому заволодінні майном потерпілого підтверджується послідовними показами потерпілого, який суду показав, що обвинувачений проник у його квартиру в дуже ранкову пору доби та після того коли він виявив останнього, обвинувачений не припинив свої дії, а навпаки, з викраденим подався до втечі.

Такі покази потерпілого знаходяться у повній відповідності з показами самого обвинуваченого за якими, після того як він почув сторонній рух людини у кімнаті та зрозумівши що опинився у чужому помешканні, побоюючись бути спійманим на місце злочині, вибіг на вилицю та почав тікати з викраденим майном.

Пленуму Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови № 10 від в 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначив, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

За таких обставин, враховуючи встановлений судом характер дій обвинуваченого, та правова кваліфікація дій останнього відповідає ч. 3 ст. 187 КК України.

Не заслуговує уваги і посилання захисту на закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого з підстав передбачених ч.2 ст.11 КК України через незначну вартості викраденого, з огляду на наступне.

Верховний Суд України розглядаючи справу № 5-221кс 15 у своїй постанові від 24 грудня 2015 року зазначив, що специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень частини другої статті 11 КК полягає в обов`язковій сукупності трьох умов : 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним. Якщо істотність матеріальної (майнової чи фізичної) шкоди визначена безпосередньо в кримінальному законі шляхом закріплення конкретного розміру шкоди, яка має бути завдана при вчиненні відповідного злочину, то недосягнення цього рівня шкоди свідчить про відсутність у діях особи кримінальної протиправності, що унеможливлює звернення до частини другої статті 11 КК; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди. Якщо існує невідповідність між фактично вчиненим малозначним діянням і умислом, спрямованим на заподіяння істотної шкоди, має наставати кримінальна відповідальність за замах на той злочин, який особа бажала вчинити.

Поняття істотної шкоди у контексті частини другої статті 11 КК носить оціночний характер, його зміст визначається оцінкою правозастосовними органами всіх конкретних обставин справи. Про оціночний характер шкоди можна говорити лише в тому випадку, коли законодавець у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК використовує загальні оціночні поняття: тяжкі наслідки, інші тяжкі наслідки (відносно визначені правові норми).

Якщо істотність шкоди знаходить своє чітке відображення у визначенні об`єктивних ознак того чи іншого складу злочину, тобто характер шкоди є фіксованим і не може оцінюватись на розсуд правозастосувача (абсолютно визначені правові норми), застосування кримінально-правової норми про малозначність виключається.

На встановлення малозначності діяння жодні інші фактори, крім вказаних вище обов`язкових умов, не впливають. Так, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, примирення винного з потерпілим, втрата особою суспільної небезпечності на час розслідування злочину не перетворюють злочин у малозначне діяння.

Відтак, зважаючи на те, що обов`язковою ознакою предмету злочину грабежу, є суспільно небезпечні наслідки у виді шкоди майнового характеру, з огляду на конкретизовані у пунктах 2 4 примітки до статті 185 КК наслідків які встановив законодавець в розмірі мінімального і максимального неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та зважаючи на те, що викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення злочину перевищувало 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то дії обвинуваченого ОСОБА_5 не підпадають під законодавчо визначене поняття «малозначність», а тому й підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є учасником бойових дій.

За даними Герцаївської ЦРЛ ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставини, суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття у вчиненому, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину та відшкодування шкоди потерпілому.

До обставин що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням осіб обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме його позитивної характеристики за місцем проживання, обставин які пом`якшують покарання, зокрема, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, щире каяття у вчиненому та сприяння органу досудового слідства у розкриттю злочину, а також ураховуючи розмір викраденого, та виходячи з загальних засад призначення покарання щодо його необхідності й достатності, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим у виді позбавлення волі застосувавши вимоги ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного вказаним вироком покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік за умов якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 618 грн. 50 коп.

Речові докази по справі :
одна пляшка вина марки «Takado», одна банка шоколадної пасти «Nuttela» та сир марки «Edamer» які були передані на зберіганні потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя