Провадження № 1-кп/638/354/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого, судді: ОСОБА_1
За участі секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участі адвоката: ОСОБА_4

за участі потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про подовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою оскільки вважає, що ті ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу в даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого категорично заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначив, що коштів внести заставу у обвинуваченого ОСОБА_6 немає.

Обвинувачений підтримав захисника
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Положеннями ст. 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї норми передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочину чи його зупинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом 72 год. має бути перевірена судом.
Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)
Частина 1 статті 194 КПК України передбачає, що «суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
Стосовно підсудного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ст. 177 КПК України ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 25.05.2016року з встановленням терміну тримання під вартою до 21.07.2016 року, після чого строк утримання під вартою останнього неодноразово продовжувався судом.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризиками, які дали суду підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у розумінні положень ст.177 КПК України вказано про те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши документи, які підтверджують необхідність та достатність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд приходить до висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ті ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу відсутні.
Розглядаючи питання про продовження строків тримання під вартою суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину.
Окрім того, ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які дають суду підстави для продовження строку тримання під вартою в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
У відповідності з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вище перелічених ризиків ,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального провадження, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність постійного місця роботи - не працює офіційно та офіційного доходу не має, наявність судимостей -раніш засуджувався, розмір майнової шкоди, яка спричинена потерпілому та не відшкодована, приходить до висновку про те, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , на теперішній час судом не вбачається.
Таким чином, підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час судом не вбачається.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у розмірі 128000 (сто двадцять вісім тисяч) грн 00 коп. здатна забезпечити виконання обвинуваченим, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину своїх обов`язків

Керуючись ст. ст. 182, 331, 372 КПК України, -
СУД УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 10 грудня 2017 року.

Визначити суму застави у розмірі 128 000(сто двадцять вісім тисяч) грн 00 коп, яку можливо внести на: розрахунковий рахунок : 6674, Одержувач: ТУ ДСА України у Харківській області, Банк : Державна казначейська служба України, МФО банку : 820172, Код одержувача: 26281249, Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 638/14283/16-к

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі - протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» (м. Харків вул. Полтавський Шлях, 99).

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора прокуратури Харківської області та суддю Дзержинського районного суду м. Харкова

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя: ОСОБА_1