Справа № 567/223/18
УХВАЛА

24.04.2018 року.м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України

встановив:
в провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Під час досудового розслідування 02.01.2018 року щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В подальшому, згідно ухвали від 27.02.2018 року, запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою було продовжено.

Станом на 24.04.2017 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не розглянуте.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подала суду клоптання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та з огляду на те, що судове провадження по даному провадженню не закінчено та потребує часу для його всебічного і об`єктивного розгляду, просить продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 подали клопотання про зміну обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просять змінити його на домашній арешт, мотивуючи клопотання тим, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відсутні, а сам ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає в АДРЕСА_1 та частина зазначеної квартири належить йому на праві власності.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_10 при вирішенні зазначеного питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід у виді триманням під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити, виходячи з наступного.

Під час досудового розслідування 02.01.2018 року щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалою суду від 27.02.2018р. було продовжено.

При обранні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та наявні ризики того, що він може незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, яке передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років, раніше неодноразово судимий, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд виходить з того, що на даний час відсутні докази наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового слідства шляхом незаконного впливу на свідків, на що вказує прокурор, як на одну з підстав для продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, суд враховує те, що жодних доказів на підтвердження цього суду не надано, а потерпілі та частина свідків по даному кримінальному провадженню на даний час допитані.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено існування обґрунтованого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, проти життя та здоров`я.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий 25.01.2007р. Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, 13.06.2007р. Нетішинським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.317, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців; 29.11.2007р. Славутським міським судом за ч.3 ст.185, ч.5 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 05.01.2011р. по відбуттю строку покарання; 29.03.2012р. Нетішинським міським судом за ч.1 ст.296 КК України до 80 годин громадських робіт; 17.12.2013р. Нетішинським міським судом за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; 14.05.2014р. Нетішинським міським судом за ч.1 ст.296 КК України з застосуванням ст.71 КК України до двох місяців 12 днів арешту; 15.02.2017р. Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, а також ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, та виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Одночасно, судом враховується той факт, що події інкримінованого ОСОБА_5 злочину, які мали місце 31 грудня 2017 року, припадають на період відбування останнім встановленого Нетішинським міським судом Хмельницької області від 15 лютого 2017 року іспитового строку, тому суд вважає що відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Посилання захисника про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, перебування його в цивільному шлюбі, вік та матеріальний стан, відсутність соціальних зв`язків негативного характеру, не свідчать про відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України та наявність даних обставин не були стримуючими для ОСОБА_5 раніше.
Аналізуючи при цьому в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , та вважає що застосований раніше запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.
В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу продовження обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, доказів про відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, ні обвинувачений, ні захисник на підтвердження своєї позиції не надали.

Наведені обставини свідчать, що станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.

Матеріали кримінального провадження, свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що унеможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, встановлені ризики передбачені п.5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшились, що виключає можливість зміни обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягають, та суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 01.06.2018 року.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України
ухвалив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді триманням під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" терміном до 01.06.2018 року до 00 год. 40 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1