Справа № 344/49/18
Провадження № 11-сс/779/110/2018
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року про залишення без розгляду його скарги на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягала в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного РДР за його заявою,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області, зобов`язати останніх внести відомості до ЄРДР по заяві від 01 вересня 2017 року № 1163 та провести досудове розслідування.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, з ухвалою слідчого судді він не погоджується, так як слідчим суддею були неповністю з`ясовані обставини, що мають істотне значення для справи, а також порушено норми кримінального процесуального права. Викладає суть заяви. Посилається на те, що слідчим суддею безпідставно залишено його скаргу без розгляду в зв`язку з неявкою заявника, оскільки не враховано поважну причину неприбуття місцезнаходження в іншому місці та області, відсутністю прямого транспортного сполучення. Також зазначає, що клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції залишалися без задоволення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області залишено без розгляду.

Слідчий суддя мотивував тим, що скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області необхідно залишити без розгляду, оскільки скаржник був повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився.

Заявник ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду апеляційної скарги, подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, вказав, що підтримує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства явка апелянта не є обов`язковою, та не перешкоджає розгляду справи, з метою реалізації його права на доступ до суду та розгляд апеляційної скарги впродовж розумного строку, колегія суддів вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність заявника ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор вважав ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 такою, що підлягає до частково задоволення з направленням скарги на для розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_7 , поданої ним до суду, заявник наголосив на бездіяльності посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області, зокрема, що виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01 вересня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, поряд з іншим, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, ОСОБА_7 подано скаргу на бездіяльність органів досудового розслідування, що підлягає оскарженню.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 3) відмову у задоволенні скарги.

Отже, вказана вище норма процесуального закону не передбачає постановлення слідчим суддею рішення про залишення скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування без розгляду.

Проте, слідчий суддя, всупереч приписам ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області, постановив рішення про залишення скарги заявника без розгляду, посилаючись при цьому на абз. 12 розділу 7 Узагальненні ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (далі Узагальнення).

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на позицію ВССУ, викладену в Узагальненні, як на підставу залишення скарги ОСОБА_7 без розгляду, не є доцільним, оскільки під час прийняття рішення слідчий суддя, за приписами ст. 1 КПК України керується відповідними положеннями Конституції України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України, а Узагальнення має лише інформативний характер.

Висвітлене у ст. 306 КПК України положення про розгляд скарги за обов`язкової участі особи, яка її подала, на думку суду апеляційної інстанції є додатковою гарантією захисту такої особи, оскільки участь заявника під час розгляду скарги дозволяє слідчому судді з`ясувати у неї ті питання, які мають значення при вирішенні скарги, та не може створювати перешкоди для здійснення права на оскарження бездіяльності органів досудового розслідування.

З урахуванням того, що засадою кримінального провадження, крім іншого, є змагальність сторін, колегія суддів вважає, що неявка особи, яка повідомлена належним чином про дату та час розгляду його скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, дає підстави слідчому судді для прийняття рішення по суті скарги, виходячи з її доводів та долучених документів.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчим суддею прийняте рішення про залишення скарги без розгляду без достатніх правових підстав, тому таке не відповідає вимогам ст. 307 КПК України, та фактично позбавило ОСОБА_7 права на справедливий суд, закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала слідчого судді про залишення без розгляду скарги ОСОБА_7 прийнята із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що, оскільки слідчим суддею скарга по суті не розглядалась, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати та приймати рішення по суті тих вимог, які зазначені у скарзі, поданій до слідчого судді. Розгляд скарг по суті позбавляє учасників судового розгляду можливості оскарження, оскільки ухвали апеляційного суду, прийняті за наслідками розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Так, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши нову ухвалу, якою направити скаргу слідчому судді суду першої інстанції.

Під час нового розгляду необхідно належним чином перевірити викладені ОСОБА_7 доводи, та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 304, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Івано-Франківській області направити для розгляду в порядку ст. ст. 306-307 КПК України до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3