Справа № 462/1277/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/188/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
особи відносно якої вирішується питання екстрадиції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09 березня 2018 року, -
встановила:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до нього, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зобов`язано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати до прокурора та слідчого судді за першою вимогою.

Зобов`язано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. о 06 год. 00 хв.

Роз`яснено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування більш суворого запобіжного заходу для забезпечення видачі особи.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про застосування тимчасового арешту стосовно громадянина Російсбкої Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу з компетентних органів Російської Федерації. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає застосування до особи, яка розшукується іноземною державою, з моменту її затримання до отримання запиту про видачу (екстрадицію) альтернативних заходів, окрім тримання під вартою (тимчасовий арешт), що зможуть забезпечити її перебування у контрольованому правоохоронними органами України місці.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
19.09.2016 року постановою слідчого ГСУ слідчого комітету Російської Федерації по Північно-Кавказькому федеральному округу ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто в якості обвинуваченого по кримінальний справі № 506174 за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації.

23.09.2016 року постановою оперуповноваженого УУР МВС у Республіці Дагестан ОСОБА_12 про оголошення у міжнародний розшук, громадянина РФ ОСОБА_8 було оголошено у міжнародний розшук на території держав членів Інтерполу.

Інкриміновані ОСОБА_8 злочини, передбачені ч.4 ст.194, ч.2 ст.210 КК Російської Федерації за законодавством України кваліфікуються за ст.212 та ст.255 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані діяння не закінчились, вказані злочини не належать до військових і не носять політичного характеру та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушуються за заявою потерпілого.

29.09.2016 року постановою судді Єсинтукського міського суду Ставропольського краю РФ ОСОБА_13 . ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяця з моменту затримання на період досудового розслідування.

Згідно з листа сектору Укрбюро інтерполу ГУ НП у Львівській області від 07.03.2018 р. ОСОБА_8 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації з 23.09.2016 року.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Статтею 585 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Колегія суддів, вважає, що слідчий суддя, всебічно і повно дослідивши матеріали клопотання, дійшов вірного висновку про те, що до ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, який не є насильницький, враховуючи його особу, який раніше не судимий, одружений, має місце проживання на території України, що підтверджується вказаним договором оренди, з 27.10.2016 року по 27.10.2017 року мав статус біженця на території Республіки Грузії, а тому наявні всі обставини, які свідчать про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який достатньо гарантуватиме запобігання його втечі та забезпечення у подальшому його видачі запитуваній стороні.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження,а саме договору оренди квартири (житлового приміщення) від 09.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , останній винайняв частину житла у будинку АДРЕСА_1 строком до 09.05.2018 року.

Доводи прокурора, які він наводить в своїй апеляційній скарзі про те, що особи, щодо яких вирішується питання екстрадиції мають постійно перебувати у полі зору компетентних органів України до прийняття уповноваженим центральним органом остаточного рішення за запитом іноземної держави та відмовивши у задоволенні клопотанні про застосування тимчасового арешту, може унеможливити подальшу процедуру екстрадиції та виконання державою Україна взятих на себе міжнародно-правових зобов`язань, є безпідставними та необґрунтованими.
Таким чином, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали.
Відтак колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09 березня 2018 року є законною та обґрунтованою та підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 583, 585, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді
Залізничного районного суду м. Львова від 09 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді