УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна гр. ОСОБА_4 звернувся його представник - адвокат ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, представник заінтересованої особи зазначив, що 21.12.2016 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/44571/16-к (провадження № 1-кс/761/27244/2016) у кримінальному провадженні № 320 161 000 000 001 35 накладений арешт на грошові кошти у ПАТ «Банк Камбіо», які належать ОСОБА_4 .

На думку ініціатора клопотання, зазначена ухвала слідчого судді є незаконною, арешт накладений необґрунтовано, крім того, на теперішній час відпала потреба у застосуванні зазначеного заходу забезпечення.

Заявник вважає, що піддані арешту грошові кошти не є речовими доказами, оскільки не доведено, що вони набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Власник рахунку отримав зазначені кошти законним шляхом, тобто без порушень чинного законодавства.

У зв`язку з наведеним представник володільця рахунку просив скасувати арешт коштів, які зберігаються у банківській установі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання, до суду не прибув.

Слідчий суддя, заслухавши доводи ініціатора клопотання, дослідивши наявні документи, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 задоволено клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві та у кримінальному провадженні № 320 161 000 000 001 35 за ознаками ст. 2181 КК України накладено арешт на банківські рахунки значної кількості фізичних осіб.
Підставою для прийняття такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини доведення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» (далі Банк) банку до неплатоспроможності.
Зокрема з`ясовано, що Банком від НБУ отримано кредити на загальну суму 124 750 000 грн. У подальшому зазначені кошти у вигляді кредитів надані різним юридичним та фізичним особам під заставу майнових прав, які надавалися Банком як забезпечення за кредитами НБУ.
Поряд із тим виявлені факти виведення грошових ресурсів з Банку шляхом кредитування юридичних осіб під заставу неліквідних цінних паперів та придбання самим Банком таких цінних паперів у «торговий портфель».
Упродовж 2013 2014 років Банк проводив операції з кредитування юридичних осіб під заставу неліквідних цінних паперів: простих іменних акцій публічних акціонерних товариств. Ці операції стали збитковими, оскільки кредити надавались за ставкою, майже вдвічі меншою від вартості залучених ресурсів.
За цими кредитами фактично відсутнє забезпечення, оскільки передані у заставу Банку цінні папери є неліквідними, їх емітенти не ведуть виробничої діяльності.
Характерним є те, що більшість Боржників пов`язані між собою договорами купівлі-продажу цінних паперів; ставка кредитування - 10% річних, що є збитковою для Банку, за наявності інформації щодо вартості купівлі Боржниками цінних паперів Банк свідомо робив набагато вищу оціночну вартість.
Окрім того, під час здійснення перевірки правочинів, в тому числі договорів, укладених протягом року до запровадження процедури тимчасової адміністрації в ПАБ «Банк Камбіо», виявлені факти перерахування коштів у серпні-вересні 2014 року з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо».
Таке перерахування здійснювались з призначенням платежу «безвідсоткова позика», «повернення фінансової допомоги» та «надання фінансової допомоги».
Отже, перерахування спрямовані на «дроблення» коштів суб`єктів господарювання шляхом оформлення платежів щодо надання або повернення зворотної фінансової допомоги, надання безвідсоткових позик, тобто мали на меті отримання відшкодування коштів клієнтів Банку юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Вищезазначені операції призвели до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами понад 275 млн. грн., чим Фонду, а в його особі державі могли бути завдані збитки в особливо великих розмірах.
З огляду на зазначене слідчим ініційовано накладення арешту на безготівкові грошові кошти, що знаходяться на рахунках фізичних осіб, за якими здійснені операції з перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб у цій же банківській установі.
Накладаючи арешт на грошові кошти на банківських рахунках, слідчий суддя врахував, що останні відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом.
Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 174 КПК арешт може бути знятий у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.
Виходячи з вимог змагальності кримінального провадження та враховуючи положення ст. 174 КПК, слідчий суддя відмічає, що обов`язок доведення обставин, які є підставою для скасування арешту, покладений на ініціатора відповідного клопотання.
Отже, власник/володілець майна або їх представник мають довести, що арешт накладений необґрунтовано або ж відпала потреба у його подальшому збереженні.
Оцінюючи доводи представника власника рахунку, слідчий суддя не знаходить їх переконливими.
Арешт накладений у відповідності до вимог КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що кошти отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Тому висновок слідчого судді під час накладення арешту про те, що зазначені кошти є речовими доказами у силу їх набуття у кримінально протиправний спосіб, є правильним, тобто арешт накладений обґрунтовано.
Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, відсутні підстави стверджувати, що відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Сукупність вищезазначених обставин, їх правова оцінка свідчать про відсутність підстав для скасування арешту.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 98, 110, 132, 174 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 320 161 000 000 001 35 за ст. 2181 КК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у справі № 761/44571/16-к (провадження № 1-кс/761/27244/2016), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1