Справа № 748/1815/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1001/2017
Категорія - ч. 2 ст. 310 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, громадянки України, з середньо-технічною освітою, не працюючої, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-12 грудня 2011 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

-29 травня 2012 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена 13 червня 2014 року на підставі ухвали Заводського районного суду Дніпропетровської області згідно ст. 7 Закону України «Про амністію»;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої, доведеність її вини, просить його скасувати та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 440 грн. 20 коп. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Вказує, що судом необґрунтовано застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки визнані судом 1 інстанції обставини, що пом`якшують покарання, - визнання провини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину це одна складова єдиної пом`якшуючої обставини. В порушення вимог ст. 50, 65, 69 КК України, суд, наводячи пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченої, не вказує, яким чином ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При призначенні ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом не в повній мірі враховано дані про її особу, зокрема те, що вона неодноразово судима за аналогічні злочини, в тому числі і за тяжкі, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що навесні 2016 року, ОСОБА_6 , умисно, без передбаченого законом дозволу, на присадибній земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_1 , в один рядок під будівлею сараю, за будинком, посіяла шляхом внесення у відкритий грунт насіння рослин роду Коноплі, яке восени 2015 року вона назбирала біля ставку в АДРЕСА_1 , та продовжувала доглядати за посівами коноплі шляхом прополювання, знищення бур`янів, з метою доведення їх до стадії дозрівання та подальшого використання без мети збуту.

12.06.2016 року, о 19 год. 10 хв., працівники поліції під час проведення огляду місця події, а саме присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , виявили та в подальшому вилучили 106 рослин, які мають морфологічні ознаки рослин роду Коноплі, містять наркотично-активний компонент каннабісу тетрагідроканнабінол і належать до рослин роду Коноплі (Cannabis), які ОСОБА_6 незаконно посіяла та вирощувала з метою подальшого використання рослин.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила подану апеляційну скаргу задовольнити та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі; обвинувачену, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Висновки суду про винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Дії обвинуваченої судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.310 КК України, як незаконний посів та вирощування більше 50 рослин конопель, особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені статтями 307, 309 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду, як і в суді 1 інстанції, обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, зазначила, що в скоєному щиро кається.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту вироку, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд, згідно ст. 66 КК України, визнав обставинами, які пом`якшують покарання останньої - щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину.

На думку колегії суддів вказані судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченої за своєю сутністю не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного нею злочину, та достатніми для призначення останній покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки судом не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченої та тяжкість вчиненого злочину.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої з постановленням нового вироку.

При призначенні їй покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винної, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що його обтяжують, і вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією інкримінованої статті, що на переконання колегії суддів є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відбуте покарання у виді громадських робіт підлягає зарахуванню за правила ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт ( 240 годин : 8 = 30 ), а саме 30 днів позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши їй у строк відбування покарання відбуті громадські роботи, які відповідають 30 (тридцяти) дням позбавлення волі.

В іншій частині цей вирок - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4