Провадження № 11-кп/792/369/17
Справа № 686/8977/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0002839 від 25.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05 квітня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Нетішин Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 04.10.2007 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.07.2008 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 22.07.2011 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.391, ст.71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 13.01.2016 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 25.07.2016 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.187 КК на 4 роки позбавлення волі, -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України та призначено покарання за:

- ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;

- ч.3 ст.357 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.07.2016 року, визначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 постановлено рахувати з 05 квітня 2017 року, зарахувавши йому в цей строк період його затримання та перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 жовтня 2016 року по дату набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 25 травня 2015 року близько 05 год., за попередньою змовою із невстановленою під час досудового розслідування особою, перебуваючи неподалік магазину «Сільпо», що по вул. Старокостянтинівське шосе, 6 м.Хмельницького із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним в момент заволодіння, що виразилося у нанесенні декількох ударів в область голови та по тулубу, відкрито заволодів у ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Самсунг 5660», вартістю 1300 грн., в якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку України «Київстар» вартістю 10 грн., картка пам`яті об`ємом 8 Гб. вартістю 100 грн., гаманцем вартістю 100 грн. в якому знаходилися грошові кошти в сумі 170 грн., чим спричинили останньому матеріального збитку на загальну суму 1680 грн.
Крім того, 25 травня 2015 року близько 05 год. ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік магазину «Сільпо», що по вул. Старокостянтинівське шосе, 6, м.Хмельницького із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння, що виразилося у нанесенні декількох ударів в область голови та по тулубу ОСОБА_7 , шляхом відкритого викрадення, незаконно заволодів у останнього паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 просять скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження.
Вважають вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

Вказують, що доказів того, що потерпілому наносились тілесні ушкодження саме обвинуваченим не має, оскільки потерпілий нікуди не звертався за допомогою.

Зазначають, що не здобуто доказів існування мобільного телефону та грошей у потерпілого.

Стверджують, що фотознімки, на які місцевий суд посилається як на докази винуватості обвинуваченого у грабежі мобільного телефону та незаконному заволодінні паспортом потерпілого є недопустимими, а тому вважають, що у діях обвинуваченого відсутні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України.

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує, що факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень нічим, окрім слів потерпілого не підтверджений, у справі відсутні будь які докази на підтвердження того, що у потерпілого на той момент був мобільний телефон, ксерокопія коробки невідомо від чого є неналежним та недопустимим доказом, оскільки коробка не оглядалась, не вилучалась, речовим доказом не визнавалась. Також зазначає, що у матеріалах справи відсутні оригінали фотознімків, які засвідчують побиття потерпілого, вони протягом 2 років знаходились у потерпілого і не надавались під час досудового розслідування на підтвердження або спростування факту їх підробки. Крім того посилається і на те, що протокол пред`явлення для впізнання по фотознімкам є доказом здобутим з порушенням, оскільки впізнання повинно проводитися особисто, а по фотознімках у виняткових випадках, коли особу для впізнання неможливо представити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора та потерпілого, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та показав, що вранці 25.05.2015 року, він, перебуваючи разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_11 біля магазину «Принцип» в центральній частині міста Хмельницького, зустріли ОСОБА_7 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та на прохання останнього ОСОБА_11 викликав йому таксі. Коли приїхало таксі вони посадили ОСОБА_7 на переднє пасажирське сидіння, а самі сіли на заднє та поїхали по адресу, який повідомив ОСОБА_7 , однак адреса виявилась невірною, потім по іншій названій ним адресі, яка теж виявилась невірною. Далі, коли таксі зупинилось, разом з ОСОБА_7 пішли до банкомату зняти гроші з банківської картки останнього щоб розрахуватись за таксі, однак, так як грошей на картці не було, тому сам розрахувався та обмінявшись з ОСОБА_7 номерами мобільних телефонів, взяв у нього під заставу паспорт до повернення ним грошей. Факт заподіяння тілесних ушкоджень, відкритого заволодіння у ОСОБА_7 мобільним телефоном та паспортом громадянина України заперечив, однак не заперечив факт здачі ним мобільного телефону в ломбард в м. Києві на паспорт ОСОБА_7 .
Однак, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 25 травня 2016 року близько 05 год.00 хв. він, неподалік ТЦ «Либідь Плаза», зустрів ОСОБА_9 та ще одного невідомого, яких попросив викликати йому таксі, на що вони повідомили що зараз їхній знайомий, який є таксистом, приїде та відвезе його, почувши таке він відмовився і повідомив, що поїде на таксі яке вже стоїть на дорозі. Коли він сідав в таксі на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_9 та ще один невідомий сіли на заднє сидіння та під час руху таксі повідомили про його неправомірну поведінку, з приводу того що таксі вже було замовлено, та сказали що за це їм треба купити по пляшці пива та цигарки, що він й зробив в одному з магазинів. Потім вони попросили завезти їх до автовокзалу і знов сіли в таксі. Біля магазину «Сільпо» він зупинивши таксі пішов до банкомату зняти гроші, щоб розрахуватись за таксі. Біля банкомату неподалік магазину «Сільпо», що по вул. Старокостянтинівське шосе, 6 м. Хмельницького обвинувачений наказав віддати йому свій мобільний телефон та на його відмову ОСОБА_9 наніс йому удар в голову, від якого він впав на землю, після чого ОСОБА_9 , разом ще з однією особою, коли він лежав на землі, нанесли йому ще декілька ударів в область голови та по тулубу та заволоділи його мобільним телефоном марки «Самсунг 5660», гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 170 грн., та паспортом громадянина України.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25 травня 2015 року, згідно якого ОСОБА_7 вказав, що 25.05.2015 року близько 05 год. 00 хв. невстановлені особи із застосуванням фізичного насильства заволоділи мобільним телефоном марки «Самсунг 5660» та документами по проспекту Миру, неподалік магазину «Сільпо» в м. Хмельницькому; даними ксерокопії коробки від викраденого мобільного телефону ОСОБА_7 з зображенням його серійного номера, який останній надав під час досудового розслідування; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав серед представлених осіб особу, яка зображена на фотознімку №1 за рисами обличчя, що саме ця особа 25.05.2015 року близько 05 год. 00 хв. відкрито заволоділа у нього його мобільним телефоном; довідкою до протоколу впізнання особи по фотознімках від 09.07.2015 року, згідно якої на фотознімку під №1 зображений громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом доступу до речей і документів від 14.08.2015 року та опису речей і документів, а саме договору №4.21 від 25.05.2015 року та диском з відеоспостережних камер відеоспостереження із інформацією за 25.05.2015 року відділення №4 ПТ «Ломбард «Три дев`ять» ТОВ «Три дев`ять» та ТОВ «Болга»; договором №4.21 від 25.05.2015 року ПТ «Ломбард «Три дев`ять» ТОВ «Три дев`ять» та ТОВ «Болга» про надання кредиту та заклад мобільного телефону на паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом огляду CD-R диску марки «DATEX» із інформацією за 25.05.2015 року відділення №4 ПТ «Ломбард «Три дев`ять» ТОВ «Три дев`ять» та ТОВ «Болга» про здачу ОСОБА_9 в заклад мобільного телефону; протоколом освідування особи від 24.02.2016 року з фотоілюстраціями, відповідно до якого у ОСОБА_9 на лівій руці знаходиться татуювання виконане чорнилом чорного кольору у формі вигнутих язиків. У верхній частині татуювання знаходиться голова. Татуювання виконане завдовжки від плеча правої руки до майже ліктя правої руки. Більша частина татуювання покрита висипом псоріазу, а саме бляшками срібно-білого кольору, шкіра рожевого кольору; фотознімками з банкомату за 25.05.2015 року з зображенням ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , коли останній намагався зняти гроші, а також з зображенням погроз кулаком ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_12 та сам момент заподіяння йому удару ОСОБА_9 .
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочинів та обставин, що пом`якшують покарання.

Не можуть бути задоволеними і посилання обвинуваченого про недопустимість доказів, оскільки усім доказам судом надана належна оцінка і наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, в основу вироку покладено показання обвинуваченого та потерпілого, які були ними надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги.

Підстав до скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05 квітня 2017 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 10.10.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2