УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового
засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Хорошківського (Вол-Волинського) району Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
передбачається застосування
медичного характеру ОСОБА_8
25 січня 2017 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися поблизу приміщення Житомирського заводу «Електровимірювач», розташованого по вул. Перемоги, 10 в м. Житомирі.
В цей же день та час вони побачили раніше незнайому їм ОСОБА_5 , яка йшла по тій же вулиці у їхньому напрямку, розмовляючи при цьому по мобільному телефону. У вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_5 з метою заволодіння її мобільним телефоном марки «MEIZU - M3S».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , розраховуючи на те, що ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, зрозуміють дійсний характер його злочинних дій і підтримають, запропонував вчинити напад та заволодіти мобільним телефоном, на що останні підтримали його злочинний умисел та погодилися вчинити напад на ОСОБА_5 , вступивши в такій спосіб між собою у попередню злочинну змову.
У подальшому реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, дочекались коли ОСОБА_5 підійде ближче до них, а саме почала проходити між ними, де в цей час ОСОБА_9 різко виставив ногу під ноги потерпілої, яка зачепилась та не втрималась на ногах і впала на змелю. В цей час, для досягнення загального злочинного умислу, ОСОБА_9 діючи в межах єдиного злочинного умислу разом з ОСОБА_10 почали наносити численні удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_5 , яка намагаючись захиститись від злочинних дій останніх, стала прикривати своє тіло руками. Однак, вищевказані особи, з метою подолання опору потерпілої продовжували наносити їй удари руками та ногами по голові і тулубу, в результаті чого потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів в ділянці верхньої та нижньої губи, які відповідно до висновку експерта № 1418 від 05.07.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинили щодо останньої фізичне насильство, що було небезпечним для її життя та здоров`я.
У цей час, ОСОБА_8 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, який постійно стояв поряд та наглядав за навколишньою обстановкою, діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підняв мобільний телефон належний потерпілій, який під час падіння останньої випав з рук та знаходився неподалік від неї на землі.
Після чого, ОСОБА_8 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, утримуючи викрадене майно при собі, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 місце скоєння злочину залишили, а в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та спільно з ОСОБА_12 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинили розбійний напад, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_5 в момент заподіяння, в ході якого незаконно заволоділи чужим майном, що належить останній, а саме: мобільним телефоном марки «MEIZU - M3S», вартістю 3769 грн.; сім-карткою мобільного оператора зв`язку «лайфселл», абонентській номер НОМЕР_1 , вартістю 50 грн.; сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», абонентській номер НОМЕР_2 , вартістю 50 грн.; флеш-карткою пам`яті, вартістю 150 грн.; пластмасовим чохлом до мобільного телефону, вартістю 80 грн., чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4099 грн.
Під час судового розгляду ОСОБА_8 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав частково та відмовився від дачі пояснень.
Вчинене ОСОБА_8 суспільно-небезпечне діяння підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме показами потерпілої, свідків, письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 25 січня 2017 року вона вийшла на зупинці вулиць Покровська-Грушевського та йшла по вулиці Перемоги в м. Житомирі, при цьому розмовляла по телефону зі своєю мамою. Попереду вона побачила трьох невідомих чоловіків і вирішила перейти на іншу сторону вулиці, але цим скористатися не змогла, оскільки були великі намети снігу, а тому продовжила свій рух по цій вулиці. Коли вона наблизилася до чоловіків, двоє з них стояли праворуч, а один ліворуч. Вона проходила повз них і в цей час, як вона вважала в той момент, підслизнулася та стала падати, але схопила одного з хлопців, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_13 , за куртку щоб не впасти, тобто намагалася встати, але останній відштовхнув її від себе, від чого вона впала, а телефон який був в її руках впав на землю позаду неї. В цей час обидва брати ОСОБА_14 почали бити її ногами по голові і тулубу, а ОСОБА_15 стояв у стороні і участі в побитті не приймав. Вона кричала, просила припинити бійку, закривала голову руками від ударів, але останні продовжували її бити. Після цього, ОСОБА_15 підняв її телефон і сказав іншим йдемо та вони втрьох пішли в бік вул. Покровської. Уточнила, що коли падала схопила хлопця за куртку і його обличчя було перед нею, а тому вона його одразу впізнала і це був ОСОБА_13 . Зазначила, що впала вона на правий бік, а ОСОБА_13 був перед нею, а ОСОБА_16 позаду і вони обидва наносили їй удари. Також пояснила, що вулиця була добре освітлена і вона добре розгледіла нападників, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , ОСОБА_17 вона добре не розгледіла, оскільки останній був за її спиною. На наступний день вона пройшла судово-медичну експертизу. Пояснила, що батько обвинувачених ОСОБА_14 в повному обсязі відшкодував матеріальну і моральну шкоду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що 25 січня 2017 року близько 20 години вечора вона розмовляла зі своєю донькою по телефону. В цей час вона почула в телефон крик доньки з проханням «не чіпайте» і зрозуміла, що щось трапилося і телефон не в руках доньки. Через декілька хвилин почула чоловічі голоси та їх розмову «хорошо ми її» та «а вибачили як я їй врізав». Від почутого вона почала кричати в телефон, але почула, як чоловік сказав «виймай сімку», після чого телефон відключився. З розмови вона зрозуміла, що чоловіків декілька, оскільки декілька голосів вихвалялися один перед одним.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працює в патрульній поліції і 25 січня 2017 року на планшет прийшло повідомлення про напад на жінку в районі «Електровимірювача». Прибувши на місце, побачили дівчину, яка повідомила, що на неї напали невідомі, вдарили по голові та відібрали мобільний телефон. На запропоновану медичну допомогу, дівчина відмовилася. Забравши дівчину із собою вони відпрацьовували весь район, а саме вулиці і на розі вулиць Л. Українки-Покровська зайшли в магазин «КВАРА», де їх увагу звернули троє молодих хлопців, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та сперечалися з продавчинею. Він звернувся до хлопців, аби припинити конфлікт та попросив їх вийти на вулицю, останні погодилися. Вийшовши на вулицю він запитував у потерпілої чи не впізнає вона серед цих осіб нападників, остання їх не впізнала. Пояснив, що потерпіла була дуже схвильована, тремтіла не могла чітко пояснити в чому були одіті нападники, їх риси, говорила, що вдарили її ззаду та відібрали телефон.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона працює в патрульній поліції і 25 січня 2017 року виїжджали на виклик щодо нападу на жінку. Прибувши на місце побачили молоду дівчину, яка розповіла, що на неї напало три особи, які її побили та відібрали мобільний телефон. Дівчина була дуже схвильована, в неї було розпухле обличчя, садна. Остання повідомила, що її били ногами по голові. Потерпіла відмовилася від виклику швидкої і вони почали здійснювати об`їзд прилеглих вулиць. В магазині «КВАРА» їх привернула увага до трьох молодих хлопців, які були в нетверезому стані і агресивні, але потерпіла їх не впізнала, як нападників.
Свідок ОСОБА_21 пояснив, що в літню пору, точну дату не пам`ятає, працівниками поліції був запрошений зі своїм товаришем для участі в слідчому експерименті, в якості понятих. Під час слідчого експерименту потерпіла розповідала про події злочину, а потім це було відтворено. Потерпіла розповідала, а потім показала як по відношенню до неї розташовувалися нападники, яких було троє. Пам`ятає, що потерпіла повідомила, що один з нападників її штовхнув, від чого вона впала і той почав її бити ногами. Також потерпіла говорила, що коли впала то була на правому боці, один нападник був за її спиною, другий попереду, а третій був в стороні. Удари їй наносилися з двох сторін, вона закривала голову та обличчя руками. Зазначений слідчий експеримент проходив у два етапи, а саме вдень потерпіла розказувала та показувала, як все відбувалося, а ввечері для перевірки освітлення і з`ясувалося, що обличчя нападника, який був позаду було важко розгледіти, оскільки ліхтар знаходиться за його спиною. В послідуючому, було складено протокол, який вони прочитали, в ньому було все відображено, як розповідала та показувала потерпіла і цей протокол був ними підписаний. Під час судового розгляду свідкові було надано для огляду протокол слідчого експерименту, де він ствердив, що підписи в ньому належать йому.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що ввечері близько 20-ї години поверталася додому та почула жіночий крик, побачила дівчину, яка лежала на землі, а двоє чоловіків били її ногами, вони були в капюшонах на голові, а тому їх обличчя вона не розгледіла. Вона почала кричати, чоловіки побігли, а вона підбігла до дівчини. Вона допомогла дівчині піднятися, у останньої був розбитий ніс, йшла кров. Вона викликала поліцію і дівчина їй розповила, що на неї напали невідомі та відібрали мобільний телефон.
Протоколом огляду місця події від 25 січня 2017 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, під час якого потерпіла повідомила про трьох нападників, вказала місце де її було збито з ніг, де їй наносили удари ногами та заволоділи її мобільним телефоном (т.2 а.с.1-4)
Висновком судово-медичного експерта № 175 від 26 січня 2017 року у ОСОБА_5 виявлено синець та крововилив на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.5).
В судовому засіданні експерт ОСОБА_23 зазначила, що механізмом утворення у потерпілої тілесних ушкоджень, може бути як рука, зажата в кулак, так і нога у взутті. Вказала на те, що тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння на площину. Вказала на те, що під час огляду у потерпілої виявлено набряк спинки носу, а тому було запропоновано зробити знімок, але остання тоді відмовилася, про це вона зазначила у висновку. Також зазначила, що у потерпілої був розмитий синець, що може вказувати на необмежену кількість ударів, це також залежить від конституції людини, її віку і місця заподіяння.
Протоколом обшуку від 02 червня 2017 року за адресою АДРЕСА_2 здійснено обшук, під час якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_24 , матері обвинувачених, і в списку контактів встановлено № телефону НОМЕР_3 ОСОБА_25 . Крім того, в особистих речах ОСОБА_17 , а саме в кишені його штанів виявлено чохол золотистого кольору (т.2 а.с.6-10).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , де остання вказала на особу під № 4, яка вчинила на неї напад 25 січня 2017 року. Особа під № 4 є ОСОБА_9 (т.2 а.с.11-16).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , де остання вказала на особу під № 4, яка приймала участь у вчиненні на неї напад 25 січня 2017 року. Особа під № 4 є ОСОБА_8 (т.2 а.с.17-22).
Довідкою УОТЗ ГУНП від 15 серпня 2017 року, за дорученням слідчого, проведено аналіз інформації з вилучених, за ухвалами слідчого судді, інформації операторів мобільного зв`язку. Під час якого встановлено номери мобільних телефонів, якими користувалися обвинувачені ОСОБА_26 , ОСОБА_16 та ОСОБА_27 . Було здійснено радіотехнічне обстеження, а саме місця знаходження зазначених осіб та потерпілої ОСОБА_5 . Встановлено, що остання розмова потерпілою здійснена в районі вул. Перемоги, 10 в м. Житомирі. В послідуючому, її телефон був вимкнений, а ввімкнено о 21:34 25 січня 2017 року і знаходився на території вул. Л. Українки і пропрацював до 21:37. В послідуючому телефон знову вмикався о 22:25 до 22:55 25 січня 2017 року та 26 січня 2017 року 04:27 вмикався в районі пров. Київського в м. Житомирі. 17 квітня 2017 року о 15:43 телефон включено в зоні дії базової станції АДРЕСА_3 , де здійснювалися дзвінки з номеру телефону, користувачем якого є ОСОБА_16 , а саме НОМЕР_3 , викраденим телефоном користувалися в період з 17 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року (т.2 а.с.23-30).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , де остання детально розповіла та показала на місці, за участю статиста, про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначена слідча дія проходила в два етапи, а саме денну і вечірню пору дня (т.2 а.с.31-46).
Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1418 від 05 липня 2017 року у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми струсу мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів у ділянці верхньої та нижньої губи. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я та по терміну свого виникнення можуть відповідати даті 25 січня 2017 року. Судити точно про кількість нанесених ударів потерпілій не мається можливим, всі удари були не однократні. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися по відношенню особи, яка наносила травмуючи удари в любому положенні та могли бути спричинені при нанесенні ударів натуральною зброєю чоловіка, якою є руки та ноги взуті у взуття. Механізм заподіяння тілесних ушкоджень може відповідати показам потерпілої, вказаних у протоколі слідчого експерименту за її участю (т.2 а.с.47-48).
В судовому засіданні експерт ОСОБА_28 пояснив, що відсутні судово-медичні критерії про рахунок кількості нанесених ударів, а тому встановити їх кількість неможливо. Удари були множинні і не підлягають рахунку. Зазначив, що при проведенні судово-медичної експертизи були досліджені медичні документи потерпілої, які були прийняті до уваги при складанні висновку.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 впізнала під № 3 чохол, як такий, що був на її викраденому 25 січня 2017 року мобільному телефоні. Чохол № 3 був виявлений та вилучений у ОСОБА_17 02 червня 2017 року під час обшуку (т.2 а.с.53-55).
Протоколом про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 липня 2017 року встановлено, що зняття інформації відбувалося з мобільного терміналу № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_29 . З якого вбачається, що 06 червня 2017 року о 17:40 між ОСОБА_30 , а в послідуючому ОСОБА_31 , відбувається розмова з особою на ім`я ОСОБА_32 , під час якого ОСОБА_33 повідомляє ОСОБА_34 , що « у нього, його брата та ОСОБА_35 одна делюга по одній темі, за що їх мають закрити. Але його адвокат сказав батькові, що якщо потерпіла загубиться, то загубиться і сама справа» ( т.2 а.с.58). Цього ж дня о 20:04 на цей номер надходить дзвінок від жінки, яка сварить ОСОБА_35 , що він п`є і наказує йому лягати в лікарню. Потім ОСОБА_36 передає слухавку ОСОБА_37 і останній повідомляє жінці, що він не знає про що домовляться адвокати зі слідчим, але вони самі хочуть щоб хтось один взяв на себе, оскільки він і ОСОБА_36 судимі, а тому все доведеться взяти старшому братові на себе. Жінка обурюється і не розуміє для чого вони це роблять. Потім ОСОБА_33 повідомляє жінці про те, що були обшуки і затримали ОСОБА_38 . Жінка просить ОСОБА_39 сказати хто цей телефон забрав і набив дівчину. Денис повідомляє, «що все валитимуть на ОСОБА_38 , хоча винні всі втрьох». Жінка просить ОСОБА_39 пояснити, чому її ОСОБА_36 бере все на себе, на що ОСОБА_33 пояснив, що він раніше судимий, але обіцяє «що якщо там нічого не виходитиме, то візьме все на себе, скаже, що він один, що їх бачив і краще вчетверте відповідатиме» (т.2 а.с.59).
Довідкою ст. о/у Житомирського ВП ГУНП встановлено, що в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , в період з 17 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року, використовувалася сім-картка з № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_40 (т.2 а.с.63).
Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 04 жовтня 2017 року зі свідками ОСОБА_41 та ОСОБА_20 , які вказали на ОСОБА_42 , ОСОБА_17 та ОСОБА_43 , як на осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння в магазині «Квара» та підходили по орієнтуванню на осіб, які вчинили напад на потерпілу ОСОБА_5 (т.2 а.с.64-83).
Твердження захисту про відсутність спільного злочинного умислу на вчинення суспільно-небезпечного діяння її підзахисним з ОСОБА_44 і ОСОБА_45 спростовано дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами потерпілої. Так, потерпіла пояснила, що її побиття вчиняли брати ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 в цей час спостерігав за подією, будь-яких дій на захист дівчини не вчиняв, а в послідуючому підняв її мобільний телефон. Зазначені його дії вказують на спільність їх дій та наявність попередньої змови, навіть за обставин, що ОСОБА_27 не застосовував фізичного насилля. Та обставина, що телефоном в послідуючому користувався ОСОБА_13 , вказує на те, що ОСОБА_27 та ОСОБА_16 задовольнили вимоги ОСОБА_42 , що свідчить про наявність умислу на заволодіння майном потерпілої.
Про те, що ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується як показами потерпілої, так і показами свідків поліцейських ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Твердження захисту, що протокол про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 липня 2017 року є неналежним доказом, не знайшли свого підтвердження.
Як встановлено під час дослідження письмових доказів, з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_30 слідчі дії почалися проводитися з червня 2017 року, а саме проведено обшуки, проведено впізнання осіб потерпілою ОСОБА_5 . А тому, у суду не виникає сумнівів щодо того, що спілкування про потерпілу, а також про те, хто буде брати на себе провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, відбувалися ОСОБА_30 та ОСОБА_13 .
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 372-2017 віл 14 листопада 2017 року ОСОБА_8 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, вираженого апато-дисоціативного дефекту, афективно-маячного синдрому. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 20.00 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання має ІІ групу інвалідності. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_8 на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки страждав на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативного дефект, афективно-маячного синдрому. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій та критики у ОСОБА_8 була настілки виражена, що позбавляла його здатності на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 на даний час потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом (т.2 а.с.84-87).
В судовому засіданні лікар ОСОБА_46 пояснила, що ОСОБА_8 проходив лікування у 8-му відділенні Житомирської психіатричної лікарні з 31 жовтня по 22 грудня 2017 року та був виписаний з покращенням його стану. Однак, залишилися зміни в його мисленні, вибіркові маячні ідеї, знижені вольові якості володіти своїми емоціями. Зазначила, що ОСОБА_8 потребує постійного підтримуючого лікування під спостереженням лікарів.
В судовому засіданні лікар-експерт ОСОБА_47 роз`яснила, що виключно до компетенції судово-психіатричної експертизи входять питання визначення психічного стану особи та встановлення виду примусових медичних заходів. Комісією в повному обсязі були досліджені медичні документи, проведено соматичний та неврологічний огляд ОСОБА_8 , під час якого останній виявляв паралогічність мислення, сковзання, атактичні розриви. Був емоційно вихолощений, неадекватний, вольовий контроль поведінки та вольові спонукання знижені. Згідно медичних документів було встановлено, що ОСОБА_8 лікування проходить вибірково і лише за наполяганням батьків проходив лікування в стаціонарі. Також його стан погіршувався у зв`язку з вживанням спиртних напоїв. Зазначила, що комісія прийшла до висновку про поміщення ОСОБА_8 до лікарні з посиленим наглядом, яке передбачає лікування хворого з більшим обсягом лікувально-реабілітаційних заходів і вирішення його соціальної адаптації в суспільстві. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 було вчинено суспільно-небезпечне діяння проти життя та здоров`я особи, яке передбачає поміщення в лікарню із суворим наглядом, комісією було враховано, що останній з 31 жовтня по 22 грудня 2017 року пройшов курс лікування, а тому і було визначено застосування щодо нього примусових заходів шляхом госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом
Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 187 ч.2 КК України в стані неосудності, оскільки хворів і на даний час хворіє на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання.
Законний представник ОСОБА_7 просить не застосовувати до її сина примусові медичні заходи у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом, оскільки вважає, що лікування не дасть позитивних результатів.
Враховуючи зібрані та досліджені при судовому розгляді матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника, роз`яснення лікаря-експерта, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_8 слід застосувати примусові заходи медичного характеру, оскільки останній потребує такого лікування.
Враховуючи тяжкість захворювання ОСОБА_8 , тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, з урахуванням ступеню його небезпечності для інших осіб до ОСОБА_8 слід застосувати такий вид примусових заходів медичного характеру як госпіталізація до психіатричного лікарні з посиленим наглядом.
Керуючись ст. 94 КК України, ст. ст. 512,513 КПК України, суд, -
Застосувати до ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи медичного характеру шляхом його госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Запобіжний захід у вигляді передання ОСОБА_8 на піклування матері ОСОБА_7 , з обов`язковим лікарським наглядом, до набрання ухвалою законної сили, - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1