Справа № 602/875/17
Провадження № 1-кп/602/34/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2018 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю сторін кримінального провадження:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження №0000119 від 13 травня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білозірка Лановецького району, Тернопільської області жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, громадянина України, не одруженого, депутатом не являється, не працюючого, раніше не судимого,-

за ст.335 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи придатним за станом здоров`я громадянином України чоловічої статі, якому до дня відправлення у військову частину виповнилося 18 років, та який ще не досяг 27-річного віку, не має права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, а тому відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», введеного в дію постановою Верховної Ради України №2233 -XII від 25.03.1992 року - є громадянином призовного віку та на нього розповсюджується дія вказаного Закону і відповідно покладаються обов`язки, передбачені вказаним Законом, а саме ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким передбачено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, ОСОБА_7 , пройшовши 20.03.2017 року медичний огляд призовника на збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнаний відповідно картки медичного огляду призовника на збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.03.2017 року придатним до військової служби, отримав 01 квітня 2017 року о 10 год. 55 хв. від заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 бойову повістку про обов`язок з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 24.04.2017 року, для подальшої відправки у військову частину, тобто був належним чином повідомлений про обов`язок прибуття для подальшої відправки у військову частину для проходження строкової військової служби. Отримавши вказану повістку, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на ухилення від призову на строкову військову службу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від призову на строкову військову службу, ОСОБА_7 , будучи завчасно повідомлений про час та місце явки для відправлення на збірний пункт, за відсутності поважних причин, не маючи правових підстав для відстрочки чи звільнення від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від проходження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку, достовірно знаючи про необхідність його явки 24.04.2017 року для подальшої відправки у військову частину для проходження строкової військової служби, умисно, всупереч вимог ст.65 Конституції України та ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився 24.04.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки для подальшого проходження строкової служби у Збройних Силах України, а натомість о 08 год. 29 хв. 24.04.2017 року перетнув державний кордон України через пункт пропуску Рава-Руська, виїхавши в Республіку Польща.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.335 КК України ухилення від призову на строкову військову службу.
10 листопада 2017 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000119, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Лановецького відділення Кременецької місцевої прокуратури за адресою: м.Ланівці, вул.Незалежності, 34 Тернопільської області, укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в ухиленні від призову на строкову військову службу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.335 КК України.
Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.335 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.335 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.335 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.335 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_4 та йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена 10 листопада 2017 року, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу. Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити укладену 10 листопада 2017 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_10 угоду про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік.
Згідно п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1