Справа № 204/1964/18
Провадження № 1-м/204/5/18
УХВАЛА
Іменем України
29 березня 2018 року слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистану, у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п. «а», «б» ч.3 ст.159, п. «а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан,
в с т а н о в и л а:
27 березня 2018 року заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистану, у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п. «а», «б» ч.3 ст.159, п. «а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями клопотання розподілено 29 березня 2018р. на слідчу суддю ОСОБА_1 .
В обґрунтування клопотання заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26.10.2016р. відносно громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Андіжан, Республіки Узбекистан, який перебуває у міжнародному розшуку та розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п.«а», «б», ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан, прийняте рішення про застосування відносно останнього запобіжного заходу - тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) компетентним органам Республіки Узбекистан та утримання останнього в умовах Дніпропетровського слідчого ізолятора. За скоєння інкримінованих ОСОБА_5 правопорушень, чинним законодавством Республіки Узбекистан передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Інкриміновані ОСОБА_5 злочини за законодавством України передбачені ч.1 ст.258, ч.3 ст.109, ст.295, ч.1 ст.258-3 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, тобто відповідно до ч.2 ст.56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р. діяння ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі терміном не менше одного року, а саме більш тяжке покарання. Строк давності притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинені ним у 2010-2011 роках злочини відповідно до ст.49 КПК України не закінчились. Разом з тим, 22.08.2017р. ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська змінено запобіжний захід ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю. 05.09.2017р. працівниками Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_5 знявши електронний засіб контролю (браслет) залишив своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 04.09.2017р. ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , посварився зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 . В наступному, 05.09.2017р. зайшовши до місця мешкання ОСОБА_5 , було виявлено відсутність останнього. На даний час місцезнаходження останнього невідоме.
На підставі вищевказаного, заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 просив змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на екстрадиційний арешт для забезпечення його фактичної видачі компетентними органами Узбекистану, у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п.«а», «б», ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.
У ході дослідження матеріалів клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчою суддею встановлено таке.
Ухвалою Андижанського міського суду з кримінальних справ від 30. листопада 2015 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у випадку його затримання етапувати в УЯ-64/Т-14 м.Андіжан. Інкримінований ОСОБА_5 злочин за законодавством України відповідає ч.1 ст.258, ч.3 ст.109, ст.295, ч.1 ст.258-3 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, і є екстрадиційним.
03 березня 2016 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит заступника Генерального прокурора Республіки Узбекистану від 22 лютого 2016 року за вих. № 26/13-46-16 10634, відповідно до «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» про вирішення питання стосовно видачі ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч.1 ст.155, п.п.«а», «б», ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан.
09 серпня 2016 року ОСОБА_5 через перебування у міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції до Узбекистану для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.244-2 КК Республіки Узбекистан, затримано, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року за результатами розгляду клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 про застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Андіжан, Республіки Узбекистан, який перебуває у міжнародному розшуку та розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п.«а», «б», ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан, прийняте рішення про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі компетентним органам Республіки Узбекистан, тривалістю не більше 12 місяців.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2017 року запобіжний захід ОСОБА_5 був змінений на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , з застосуванням електронного засобу контролю.
Крім того, 05 вересня 2017 року працівниками Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_5 , знявши електронний засіб контролю (браслет), залишив своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з вищевказаним, заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 просив змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на екстрадиційний арешт для забезпечення його фактичної видачі компетентними органами Узбекистану, у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п.«а», «б», ч.3 ст.159, п.«а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан.
Проте, відповідно до ч.ч.10, 11, 12, 13 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти. Звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Відповідно до ч.1 ст.585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
ВІдповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
В силу положень ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Разом з тим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не доставлений, копія клопотання йому не вручена та, згідно з матеріалами справи, його місце знаходження невідоме.
Крім того, відповідно до ч.10 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Проте, максимальний термін тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_5 сплив.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідча суддя вважає необхідним відмовити заступнику керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання.
Керуючись ст.ст.183, 185, 584, 585 КПК України,
у х в а л и л а:
У задоволенні клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистану, у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п. «а», «б» ч.3 ст.159, п. «а» ч.3 ст.244-1 та ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту оголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1