Справа № 487/3308/17
Провадження № 1-кп/487/361/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, освіта середня , не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, 2003 року народження, не працює,мешкає АДРЕСА_1 ,раніше не судимий в силу ст. 89 КК України ,
- у скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав: 29.05.2017 року близько 09 год.30 хв., у ОСОБА_4 ,який знаходився у приміщенні супермаркету "Транш", що розташований по вул. Озерна , 17 -г в м.Миколаєві, виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він, скориставшись відсутністю уваги з боку співробітників магазину "Транш" та сторонніх осіб таємно викрав свинне м`ясо"корейка" , вагою 1,95 кг, вартістю 169,86 грн.
Після цього ОСОБА_4 ,утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, причинивши своїми протиправними діями ТОВ"Транш" матеріальний збиток на суму 169 грн.86 коп.
Крім того , ОСОБА_4 , 29.05.2017 року близько 11.00 год., перебуваючи в супермаркеті "Транш" за адресою м.Миколаїв вул. Озерна, 17-Г , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, викрав "свинний окорок без кісти", вагою 2,582 кг, вартістю 193,93 грн. Але злочин не будо закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , хоча він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як він був зупинений робітником супермаркету.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.
Крім того , його вина підтверджується заявою ОСОБА_7 до
поліції від 29.05.2017 року про прийняття мір до невідомої особи, яка 29.05.2017 року , знаходячись в супермаркеті "Траш" пронесла неоплачений товар через касову зону на суму 193 грн.93 коп.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 30.05.2017 року оглянуто службове приміщення ТОВ"Траш".
Постановою від 30.05.ю2017 р. оглянуто м`ясо свинне, яке запаковане в прозорий поліетиленовий пакет, вага якого складає 2,582 кг, та визнано речовим доказом та залучено до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до розписки ОСОБА_7 отримав від працівників поліції м`ясо в кількості 2,582 кг на суму 193 грн.93 коп, яке було викрадено раніше невідомою особою із магазину"Траш".
Відповідно до довідки вартість 1 кг. м`яса складає 87,11, а вартість викраденого - 169 грн.86 коп. та 193 грн.93 коп.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 08.06.2017 року оглянуто диск з відеоспостереження за 29.05.2017р., на якому зафіксовано крадіжку м`яса із супермаркету обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до постанови від 08.06.2017 року диск з записом визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за першим епізодом за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка) , та за другим епізодом- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинена повторно. Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано юридичну особу ТОВ "Транш".
На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України повинен понести покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн., за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ст.69 КК України , враховуючи виключні обставини , а саме щире каяття обвинуваченого, наявність неповнолітньої дитини та повне відшкодування завданої шкоди - у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1360 грн. За ч.2 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким за сукупністю злочинів остаточно визначено ними покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1360 грн., а ОСОБА_4 згоден понести за вчинене ним протиправне діяння покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1360 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 і потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 16.06.2017 року покарання за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн., - за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ст.69 КК України , - у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1360 грн.
За ч.2 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1360 грн.
Речові докази по справі - диск з відеоспостереження за 29.05.2017р. знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
СУДДЯ ОСОБА_8