Єдиний унікальний номер: 343/60/18
Номер провадження: 1-кс/0343/22/18
У Х В А Л А
про арешт майна
18 січня 2018 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000019 від 07.01.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2018 р. начальник СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить поновити процесуальний строк звернення з клопотанням про арешт майна, накласти арешт на мобільний телефон марки «Нокія» імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 , визначивши місцем його зберігання кімнату зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в області, що в АДРЕСА_1 , та заборонити користування, відчуження, розпорядження ним особам, які наділені правами на вище вказані дії.

Клопотання подано в рамках кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000019 від 07.01.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 з метою наживи, маючи корисливі мотиви, вступив у попередню змову із ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, з якими шляхом віджиму металопластикового вікна проникли в належну ОСОБА_8 новобудову, що в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, на загальну суму 141 806, 10 гривень.

11.01.2018 р. ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія» імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 .

11.01.2018 р. вказаний телефон із сім-картою визнаний речовим доказом, оскільки, використовуючи даний мобільний телефон та сім-карту, підозрюваний ОСОБА_6 міг спілкуватись про домовленість на вчинення крадіжки, на збут викраденого, вивідувати про наявність власника в приміщенні та інше.

Строк подачі клопотання про накладення арешту був пропущений з поважних причин, оскільки вилучення майна мало місце під час Різдвяних свят, де були вихідні дні, в той же час по даному кримінальному провадженні проводилось ряд слідчих дій, зокрема з участю потерпілого оглядалось усе вилучене майно, встановлювались та допитувались свідки та очевидців даної події, і першочергово необхідно було обрати запобіжні заходи щодо підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після цього знову були вихідні та святкові дні.
Таким чином, зважаючи на те, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також для всебічного, повного і об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, встановлення походження вилученого майна, наявності слідів злочину на ньому, необхідно забезпечити належнейого збереження, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані предмети та речі.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, встановив наступне.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 та ч. 10 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 07 січня 2018 року було внесено відомості до ЄРДР № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно даних копії заяви від 11.01.2018 р. ОСОБА_6 добровільно видав свій мобільний телефон (нокія) праціникам поліції: імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 .

Постановою про визнання речовими доказами та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 11 січня 2018 року мобільний телефон марки «Нокія» імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000019.

Сторона кримінального провадження, що подала клопотання, довела існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт майна про який ідеться в клопотанні, а також довела, що може бути виконане завдання, для виконання якого сторона звертається із клопотанням.

Із матеріалів клопотання вбачається правова підстава для накладання арешту на тимчасово вилучені речі, які були здобуті під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, а також для подальшого збереження первинного стану вилученого майна, попередження його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим доведено, що тимчасово вилучене майно достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна пропущено слідчим у зв`язку з проведенням об`ємних слідчих дій, виконання яких вимагало тривалого часу. Слідчий суддя вважає , що заявлені слідчим причини пропуску строку на звернення до суду з клопотання про арешт майна, поважними та поновляє його.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 98, 117, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, керуючись ст. 173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 07 січня 2018 року задовольнити.

Поновити процесуальний строк на подання клопотання про арешт майна.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Нокія» імей: НОМЕР_1 , імей: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 , позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Вказане майно передати на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Долина по вул. Яворницького, 8 .

Копію ухвали негайно вручити слідчому СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 та направити підозрюваному ГалівуП.О.

Особи, зазначені в ч. 1 ст. 174 КПК України, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1