У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 800 001 62 від 08 січня 2017 року відносно
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, непрацюючого, без місця реєстрації на території України, проживаючого на адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_9 -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.
В провадженні вирішено питання щодо речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що, не маючи постійного місця роботи та відчуваючи потребу у грошових коштах, разом із невстановленою слідством особою, у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці, вирішили вчинити крадіжку з ломбардного відділення.
З метою реалізації свого злочинного умислу та особистого збагачення ОСОБА_5 08.01.2017, приблизно о 19 год. 53 хв., разом із невстановленою слідством особою підійшли до ломбардного відділення Благо по пр-ту Л.Курбаса, 20, в м. Києві, після чого, ОСОБА_5 , взявши із собою предмет, схожий на молоток, який підготував заздалегідь, зайшов в середину вищевказаного ломбардного відділення Благо по пр-ту Л.Курбаса, 20, в м. Києві, а невстановлена слідством особа в цей час залишилась на вулиці, щоб у разі появи сторонніх громадян повідомити ОСОБА_5 .
Перебуваючи в приміщенні вищевказаного ломбардного відділення Благо, ОСОБА_5 побачив, що приміщення кас, в якому знаходяться грошові кошти та інше цінне майно зачинене, після чого, останній, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, за допомогою предмета, схожого на молоток, розбив скло приміщення кас вищевказаного ломбардного відділення, в якому в цей час знаходилась потерпіла ОСОБА_10 .
Проникнувши до приміщення кас вказаного ломбардного відділення, ОСОБА_5 відрито викрав чуже майно, яке належить ТП Ломбард Донкредит ТОВ Інтер-Ріелті і компанія, а саме:
- золотий браслет (ювелірний виріб) 585 проби, вагою 1,3 гр., вартістю 702 грн.;
- срібний ланцюг, 925 проби, вагою 17,788 гр., вартістю 144,83 грн.;
- золотий ланцюг з підвіскою (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 4,16 гр., вартістю 2.599,60 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 2,8 гр., вартістю 1.799,03 грн.;
- срібний ланцюг, 925 проби, вагою 5,38 гр., вартістю 94 грн.;
- срібний ланцюг, 925 проби, вагою 29,41 гр., вартістю 370 грн.;
- срібний браслет, 925 проби, вагою 33,363 гр., вартістю 414,28 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 4,32 гр., вартістю 2.748,24 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 1,75 гр., вартістю 1.189 грн.;
- золоті сережки (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 0,71 гр., вартістю 500 грн.;
- золота підвіска (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 1,02 гр., вартістю 647 грн.;
- золоті сережки (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 0,84 гр., вартістю 533 грн.;
- золота підвіска (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 0,67 гр., вартістю 425 грн.;
- золотий перстень (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 8,95 гр., вартістю 4.800 грн.;
- золота обручка (брухт дорогоцінних металів), 583 проби, вагою 4,694 гр., вартістю 2.534 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 3,47 гр., вартістю 1.925 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 9,2 гр., вартістю 5.509,40 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 0,93 гр., вартістю 502 грн.;
- золоті сережки (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 4,31 гр., вартістю 2.392 грн.;
- золота обручка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 2,402 гр., вартістю 1.296 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 2,212 гр., вартістю 1.227 грн.;
- золота булавка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 1,22 гр., вартістю 658 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 583 проби, вагою 3,139 гр., вартістю 1.695 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 500 проби, вагою 46,068 гр., вартістю 24.876 грн.;
- золотий хрестик (брухт дорогоцінних металів), 585 проби, вагою 0,63 гр., вартістю 298,45грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 2,5 гр., вартістю 1.487 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 9,21 гр., вартістю 5.479 грн.;
- золоті сережки (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 2,87 гр., вартістю 1.664,57 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 4,235 гр., вартістю 2.456,55 грн.;
- золотий ланцюг (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 4,455 гр., вартістю 2.405,57 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 1,874 гр., вартістю 1.011 грн.;
- золота каблучка (ювелірний виріб), 585 проби, вагою 0,87 гр., вартістю 469 грн., а всього майна на загальну вартість 74.851,79 гривень, після чого ОСОБА_5 разом із невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі порушує питання про його скасування в частині призначеного покарання, з постановленням нового, яким призначити йому- ОСОБА_5 покарання у виді 4 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що при призначенні йому покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, суд першої інстанції не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, положень ст.ст. 65, 75 КК України, та не врахував дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_11 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Не були враховані і пом`якшуючі обставини, як-то: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а тому, на переконання обвинуваченого ОСОБА_5 , його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_10 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином, її неявка в судове засідання не перешкоджає його розгляду.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення обвинуваченого, захисника на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення представника потерпілого ОСОБА_12 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься законом до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, його особу, що не судимий в силу ст. 89 КК України, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнав - щире каяття.
Обставин, що обтяжують його покарання, - не встановлено.
За наведеним, а також даних про стан здоров`я ОСОБА_5 суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку щодо необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі у близьких до мінімальних меж, встановлених в санкції ч. 3 ст. 186 КК України, що слід відбувати в умовах ізоляції від суспільства.
Призначення іншого покарання не буде відповідати характеру вчиненого злочину, його суспільній небезпеці та особі обвинуваченого, оскільки зурахуванням конкретних обставин провадження, особи винного, на переконання колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, - є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.
Колегія суддів не вбачає жодних підстав для зміни вироку суду, у тому числі для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, як про це поставив вимогу в апеляційній скарзі обвинувачений, яка також не містить будь-яких доводів того, що призначене ОСОБА_5 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості.
Не зміг надати пояснення, які б заслуговували на увагу, в суді апеляційної інстанції і сам обвинувачений ОСОБА_5 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання та наявності підстав для пом`якшення ОСОБА_5 покарання.
Не можуть бути визнані такими обставинами і доводи сторони захисту щодо бажання ОСОБА_5 відшкодувати завдані збитки потерпілому та їх часткове відшкодування у незначному розмірі у порівнянні з сумою викраденого, чи посилання на позитивну характеристику ОСОБА_5 , без розкриття її змісту, за місцем реєстрації останнього в Зугдідському районі, село Ахалсопелі, чи наявності на утриманні неповнолітніх дітей, які не вказані в його характеристиці, як і склад його сім`ї, при тому, що у вироках зазначено, що він є неодруженим.
Натомість ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, перебував на території України без реєстрації, не працював, не судимий в силу ст. 89 КК України, відносно нього у Фастівському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження № 120 141 103 100 005 91 від 03.05.2014 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у якому 20.12.2016 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням строку дії до 20.02.2017, а 08.01.2017 він учинив злочин досліджуваний у даному кримінальному провадженні № 120 171 000 800 001 62 з його затриманням 31.01.2017 та обранням запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За наведеним, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 800 001 62 від 08 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3