У Х В А Л А

22 лютого 2017 року
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування амністії, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2017 року ОСОБА_2 визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно вироку суду були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та реєстрації.
28 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування амністії, посилаючись на те, що на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 виповнилося 61 рік та 8 днів, а тому до нього підлягає застосуванню п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заявник в судове засідання не з`явився, проте звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати скаргу за його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В зв`язку з чим, суд ухвалив слухати провадження за їх відсутності.
Розглянувши клопотання ОСОБА_2 , вивчивши надані суду докази, суд вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з ст. 85 КК України засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань на підставі закону про амністію або акта про помилування.
Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання, крім іншого, є закон України про амністію.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Як встановлено судом,
18 грудня 2017 року ОСОБА_2 вироком Приморського районного суду м. Одеси визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Як вбачається з копії паспорту серії № НОМЕР_1 на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_2 виповнилося 61 рік та 8 днів та 31 серпня 2018 року йому видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 .
07 вересня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року і відповідно до п. г) ч.1 зазначеного закону ОСОБА_2 є суб`єктом застосування амністії, оскільки злочин ОСОБА_2 вчинив до набрання законної сили ЗУ «Про амністію у 2016 році» та на день набрання чинності цим Законом досяг віку 60 років.
Відповідно до положень п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: за умови, що вони на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Проте, згідно положень п. е ст.9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб:
е) яких засуджено за злочини щодо незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частини друга і третя статті 309 КК України 2001 р.; частини друга і третя статті 229-6 КК України 1960 р.).
За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_2 засуджено саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців, що підтверджується копією вироку Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2017 року, суд дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 85 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, п. «ґ» ст. 1, ст. 9, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд, -
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування амністії відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя місцевого Приморського
Районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .