Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/314/18

Номер провадження: 1-кс/511/106/18

14.02.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області, у 2012 році закінчив Одеський Державний Екологічний університет, бакалавр комп`ютерної науки, не одруженого, тимчасово офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,внесеного до ЄРДР №0001033 від 16.08.2017 року,-
В С Т А Н О В И В:
14.02.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Клопотання обгрунтоване тим, що до чергової частини Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 16.08.2017року надійшов рапорт співробітника СКП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про те, що під час здійснення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію щодо здійснення незаконного збуту наркотичних засобів на території смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтував тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є достатні підстави застосувати до ОСОБА_6 саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, прокурор також пояснив, що має місце також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки місце знаходження всіх співучасників злочину не встановлено, а перебуваючи на свободі, підозрюваний може повідомляти вказаних осіб про хід досудового розслідування та надавати їм всіляку допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що йому друг віддав борг у розмірі 700грн. Працівниками він був затриманий на шляху додому, ніяким збутом наркотичних заходів або їх аналогів він не займається. У вилучених його речах був чай, а не наркотична речовина. З поданням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під варту не погодився, просив в поданні відмовити та обрати більш м`який засіб, оскільки він переховуватися не має намір.
Захисник підозрюваного - ОСОБА_5 заперечував проти обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поясняючи вказане тим, що він має постійне місце реєстрації та переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, просив обрати альтернативний захід, оскільки ризики слідчим жодним доказом не підтверджені.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що за вказаним фактом слідчим відділом Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001033 від 16.08.2017року, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 307 КК України.
10.02.2018 року ОСОБА_6 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
11.02.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Під час досудового розслідування слідчим був допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_6 , здійснює незаконний збут наркотичних засобів на території смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, та дав свою добровільну згоду на проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, обіг якого заборонено у громадянина ОСОБА_6 .
Надалі слідчим при проведенні досудового розслідування 10.02.2018року було проведено оперативну закупку, в ході якої закупник отримав грошові кошти із спеціального фонду МВС України, які були помічені «Люмінісцентим порошком», після чого придбав за вказані кошти у ОСОБА_6 , аналог психотропної речовини.
Так, придбана у ОСОБА_6 речовина, відповідно до роз`яснення Державної служби України лікарських засобів та контролю за наркотиками, є хімічною речовиною 5-fluoro-MDMB-PICA, яка за хімічною структурою подібна до хімічної структури психотропної речовини AB-PINACA, включеної до списку №2 Таблиці I переліку.
Досудовим розслідуванням підозра, щодо ОСОБА_6 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах: протоколом огляду від 10.02.2018року; протоколом вручення грошових коштів закупнику від 10.02.2018року; протоколом обшуку від 10.02.2018року; протоколом освідування ОСОБА_6 від 10.02.2018року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 10.02.2018року.
Відносно підозрюваного ОСОБА_6 досудовим розслідуванням запобіжний захід не обраний, але в ході досудового розслідування встановлені ризики передбачені п. п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у слідчого виникла необхідність в обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, на думку слідчого, ОСОБА_6 підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України являється тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, викладене свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи своє можливе майбутнє ув`язнення, з метою уникнення від покарання може почати переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний ОСОБА_6 на даний час офіційно ніде не працює, постійного заробітку не має та на протязі певного періоду часу займався злочинною діяльністю з метою отримання прибутку, що свідчить про те що ОСОБА_6 знаходячись на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, а отже вчинити інший злочин. А також, може почати впливати на свідків (понятих) по кримінальному провадженню, оскільки вони мешкають в одному населеному пункті.
Слідчий вважає, що ОСОБА_6 може почати перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, на теперішній час слідством вживаються заходи щодо установлення осіб, у яких він незаконно придбав аналог психотропної речовини, перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе попередити вказаних осіб про необхідність знищення доказів їх злочинної діяльності.
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років.

При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_6 , є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не офіційно, але працює, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Доказів будь-якого впливу на свідків або інших осіб, можливості переховування тощо, суду не надано

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Наведене дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки: з`являтися за вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205 КПК України
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк - з 14.02.2018 року по 11.04.2018 року включно та покласти на нього обов`язки передбчені статтею 181 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду у період часу з 22:00 до 06:00 години року.
Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_6 , здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_6 , на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1