Єдиний унікальний номер 227/1314/17 Номер провадження 11-кп/775/928/2017

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті матеріали кримінального провадження № 0000233 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білозерське Донецької області, громадянин України, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

Цим же вироком ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Вирок відносно ОСОБА_7 не оскаржується.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 04 березня 2017 року, приблизно о 23 годині ОСОБА_6 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля приміщення гаражу, який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , що розташований біля буд. АДРЕСА_2 , вступив в злочинну змову зі своєю дружиною ОСОБА_7 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проламали за допомогою сокири отвір у стіні гаражу. ОСОБА_7 проникла до приміщення гаражу, а ОСОБА_6 залишився на вулиці біля гаражу. Знаходячись в приміщенні гаражу, ОСОБА_7 подавала своєму чоловіку ОСОБА_6 через вищевказаний отвір майно, належне ОСОБА_8 . Заволодівши майном та отримавши його в своє повне розпорядження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 6208,67 грн.

В першій декаді березня 2017 року в нічний час ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 знаходився в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , біля входу в підвальне приміщення, яке не оздоблене засобами замикання. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через не замкнені двері проникла до приміщення підвалу, а ОСОБА_6 залишився біля входу в підвал. Знаходячись в підвальному приміщенні ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 чотири рулони сітки рабиці, загальною вартістю 940 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_9 .. Після чого вони з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

12 березня 2017 року, приблизно о 23 годині ОСОБА_6 маючи намір на повторне таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, з метою особистого збагачення, знаходячись біля приміщення гаражу, який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , що розташований біля буд. АДРЕСА_3 , вступив в злочинну змову зі ОСОБА_7 , на викрадення майна з вищевказаного гаражу. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переслідуючи мету власної наживи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом підбору ключа, відкрили гвинтовий замок на воротах гаражу та проникли до нього, звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_10 . Заволодівши майном та отримавши його в своє повне розпорядження. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 4226,79 грн.

В ніч з 31.03.2017 року по 01.04.2017 року ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 знаходився біля входу в підвальне приміщення четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , яке оздоблене засобами замикання, перебуває у використанні мешканців, вищевказаного будинку, зокрема і потерпілої ОСОБА_11 . Маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переслідуючи корисні мотиви, ОСОБА_6 не розподіляючи ролей, домовився зі своєю дружиною ОСОБА_7 , викрасти майно в вищевказаного приміщення, тим самим вступив з останньою в злочинну змову. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переслідуючи мету власної наживи ОСОБА_7 проникла через вентиляційний отвір у стіні будинку до приміщення підвалу, а ОСОБА_6 залишився біля входу в підвал. Знаходячись всередині ОСОБА_7 за допомогою плоскогубців, які їй передав ОСОБА_6 через вищевказаний вентиляційний отвір, викрутила замок з вхідних дверей підвального приміщення, та викрали майно належне потерпілій ОСОБА_11 . В подальшому. викраденим розпорядилися на свій розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на у розмірі 1583,75 грн.

В першій декаді квітня 2017 року, в нічний час ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 знаходились в масиві гаражів біля будинку АДРЕСА_4 . Маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь ОСОБА_6 домовився зі ОСОБА_7 викрасти майно з гаражного приміщення, яке перебуває у використанні у потерпілого ОСОБА_12 . Реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна шляхом демонтажу стіни, зробили отвір, через який ОСОБА_7 проникла до приміщення гаражу, звідки передавала майно ОСОБА_6 . Після чого з викраденим зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 8376,75 гривень.

29 квітня 2017 року о 15 годині ОСОБА_6 , знаходячись в м. Білозерське Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом і звернення його на свою користь, шляхом пошкодження запираючого пристрою дерев`яної двері господарської будівлі, розташованої біля будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_13 , проник до неї, звідки викотив належний ОСОБА_13 мотоцикл марки «ІЖ - П - 5К» вартістю 2142 грн., тим самим незаконно заволодів транспортним засобом. З місця події зник, розпорядившись вказаним транспортним засобом на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

В ніч з 23.05.2017 на 24.05.2017 року ОСОБА_6 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_6 , вирішив викрасти майно з господарської будівлі, яка перебуває у використанні у потерпілої ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 шляхом демонтажу дерев`янної стіни проник до зазначеної господарської будівлі, звідки таємно викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_14 . Після чого з викраденим зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 680,27 гривень.

В третій декаді травня 2017 року, у вечірній час ОСОБА_6 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись в масиві гаражів по АДРЕСА_6 , вирішив викрасти майно з гаража, який перебуває у використанні у потерпілого ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 шляхом демонтажу стіни гаражу, проник до нього, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_15 . Після чого з викраденим зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_15 , на загальну суму 1144,89 гривень.

В третій декаді травня 2017 року, в нічний час ОСОБА_6 , маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_6 , вирішив викрасти майно з гаражного приміщення, яке перебуває у використанні у потерпілого ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 шляхом демонтажу даху проник до приміщення зазначеного гаража, звідки таємно викрав велосипед гірський «Profi sensor FR» 24, вартістю 2220 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_16 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В ніч з 06.06.2017 на 07.06.2017 року ОСОБА_6 маючи намір на повторне, таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_7 , вирішив викрасти майно з гаражного приміщення, яке перебуває у використанні у потерпілого ОСОБА_17 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 шляхом демонтажу стіни проник до приміщення зазначеного гаража, звідки таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_17 . Псля чого з викраденим зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 1182 гривні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_6 та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, внаслідок чого останньому призначено покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 залишено поза увагою те, що ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000233 від 15.02.2017 року повідомлено про підозру 19.04.2017 року. Обвинувачений ОСОБА_6 достовірно знаючи, що його попередні злочини викриті органом досудового розслідування та йому повідомлено про підозру, продовжив свідомо вчиняти ряд нових злочинів.

Також судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 залишено поза увагою те, що ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000496 від 02.04.2017 року повідомлено про підозру 31.05.2017 року. Обвинувачений достовірно знаючи, що його попередні злочини викриті та йому знову повідомлено про підозру, 06.07.2017 року вчинив новий злочин.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не в повній мірі враховано кількість вчинених ним злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєних злочинів, які на підставі ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, їх кількість та проміжку часу, за який вони були вчинені, дані про особу обвинуваченого який, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

З обліком викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

Апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у види 4 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 років розбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_18 обчислювати з моменту його затримання.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового засідання в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді