АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0015139 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0015139 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що стороною обвинувачення адвокату ОСОБА_7 та обвинуваченому не було надано доступу до матеріалів досудового розслідування, а також прокурором двічі було вручено адвокату та обвинуваченому під розписку обвинувальний акт - 29 листопада 2017 року - обвинувальний акт затверджений цього ж числа та 29 грудня 2017 року - інший обвинувальний акт, який був затверджений 29 грудня 2017 року, що свідчить про порушення права на захист, оскільки позбавляє захист можливості визначити від якого саме обвинувачення захищатись, зокрема визначити, яке саме коло обставин буде досліджуватись під час судового розгляду, та як наслідок перешкоджає призначенню судового розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному ________________________________________________________
Справа №11-кп/796/884/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_1
провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт викладено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а в ухвалі суду не наведено жодної із зазначених в законі підстав для повернення обвинувального акту, які б вказували, що акт не відповідає вимогам закону.
Також, враховуючи те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, стороні захисту вручено його копію, що направлена до суду для розгляду, що підтверджується розпискою. При цьому, стороною захисту не зазначено та не підтверджено, що сторона обвинувачення будь-яким чином перешкоджала в ознайомленні з матеріалами провадження, а навпаки, сторона захисту цілеспрямовано відмовлялась від ознайомлення, про що підтвердила під час розгляду клопотання про встановлення строків для ознайомлення, тому, підстав вважати, що обвинувачення стороні захисту буде не зрозумілим, відсутні. До того ж, питання ознайомлення з матеріалами провадження вирішується під час розгляду справи по суті.
Таким чином, на думку апелянта, ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору є незаконною танеобгрунтованою,та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також прокурором у кримінальному провадженні подано клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, із залишенням визначеного розміру застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_9 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, будь-яких висновків для себе не зробив та перебуваючи поза межами виправних місць менше ніж 2 місяці, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності. Крім того, ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків, а тому може задовольняти свої матеріальні потреби через вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень не зник та не зменшився. Також, враховуючи обізнаність ОСОБА_6 щодо покарання, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, він може переховуватись від суду.
Тому, на думку прокурора, з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення суспільного порядку, враховуючи наявні ризики, менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , а також заперечення обвинуваченого проти задоволення апеляційної скарги прокурора та клопотання про продовження строку тримання під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а клопотання прокурора необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.

Так, згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі вказав на не надання стороною обвинувачення адвокату ОСОБА_7 та обвинуваченому доступу до матеріалів досудового розслідування, а також на вручення прокурором двічі адвокату та обвинуваченому обвинувального акта - 29 листопада 2017 року та 29 грудня 2017 року, кожен з яких був затверджений відповідно у вказані дати, що, на думку суду, свідчить про порушення права на захист, оскільки позбавляє захист можливості визначити від якого саме обвинувачення захищатись.

Проте, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору з вищевказаних мотивів, оскільки жодних невідповідностей обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України суд в ухвалі не навів, як і не вказав на недолучення прокурором в даному випадку обов`язкових додатків до нього.

В той же час, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору - ненадання доступу стороні кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування, оскільки положення ст. 290 КПК України таких наслідків не передбачають.

Також є незрозумілим, яким чином в даному випадку прокурор повинен усунути такий вказаний судом в ухвалі недолік, як вручення прокурором стороні захисту двох обвинувальних актів, затверджених різними датами.

Поряд з цим, на переконання колегії суддів, ця обставина, жодним чином не перешкоджає суду призначити обвинувальний акт до судового розгляду, який має бути здійснений на підставі того обвинувального акта, з яким прокурор звернувся до суду, виходячи з положень ст. 337 КПК України.

Твердження суду про порушення в цьому випадку права на захист є непереконливими, оскільки ОСОБА_6 та його захиснику вручені копії обвинувального акта, що був переданий прокурором на розгляд до суду, і підстав для здійснення розгляду судом іншого обвинувального акта, як і необхідності у сторони захисту готуватись до захисту на підставі попередньо врученого акта, не виникає.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 405, ч. 1 ст. 331 КПК України, суд, в тому числі апеляційної інстанції, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від органів слідства, знищити, сховати або спотворити речі документи, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дані про особу обвинуваченого, розмір майнової шкоди.

На даний час в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на продовження існування ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Так, за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та на момент вчинення злочину він не займався суспільно-корисною працею, є неодруженим та не має дітей.

Отже, залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, а також наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на вид та розмір покарання, що йому загрожує.
А тому враховуючи ці обставини в їх сукупності та приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, а також дані про його особу, колегія суддів вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, а також попередити вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити на тридцять днів, а саме - до 04 квітня 2018 року включно, задовольнивши частково клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0015139 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на тридцять днів, а саме - до 04 квітня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3