606/246/18 1-в/606/20/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 лютого 2018 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Теребовлі заяву ОСОБА_4 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву щодо застосування до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 листопада 2017 року.
Прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури вважає заяву засудженого підставною та не заперечує проти застосування відносно ОСОБА_4 ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Так, вироком Володимир Волинського міського суду Волинської області від 13.11.2017 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.4 ст. 407 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 1 із покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 вказаного Кодексу.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоровя особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Засуджений ОСОБА_4 12 травня 2016 року отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій від 12.05.2016 року, виданого Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Згідно із ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , який дає згоду на застосування до нього закону про амністію, думку прокурора, який вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_4 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, дослідивши матеріали щодо засудженого, вважає, що до засудженого ОСОБА_4 слід застосувати закон про амністію та звільнити його від призначеного судом покарання.
Керуючись ст.85, 86 КК України, ст.2, ст.9, 10 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, суд, -
Застосувати до ОСОБА_4 , засудженого 13 листопада 2017 року Володимир - Волинським міським судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, вимоги ст.2 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільнивши його від покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обовязків, встановлених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення через Теребовлянський районний суд.

Суддя