У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" листопада 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.16 року про скасування арешту майна в частині користування,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2017 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, а саме: в частині заборони користуватися автомобілем марки «Toyota Camry», сірого кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані копії документів, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди /ч.2 ст.170 КПК України/.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна /ч.11 ст.170 КПК України/.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року, клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.2016 року про арешт майна було задоволено та накладено арешт грошові кошти у сумі 20 140 доларів США, 50 євро, 38 100 гривень, які були вилучені під час обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Toyota Camry», сірого кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а саме в частині скасування заборони користування автомобілем марки «Toyota Camry», сірого кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання адвоката адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.16 року про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, в частині заборони користування автомобілем марки «Toyota Camry», сірого кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.16 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: