В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2018 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жмеринці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000624 від 08.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно - технічною освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2017 року ОСОБА_3 біля 02 години, являючись колишнім працівником виробничого підрозділу Жмеринської колійної машинної станції регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», через незачинені ворота, вільно зайшов на огороджену територію вказаного підприємства, що розташована за адресою: м. Жмеринка, вул. Л. Чайкіної, 1, з метою забрати свої залишені речі та поспілкуватися зі своїми колишніми колегами.
Пробувши певний період часу на території вище вказаного підприємства та оглянувши все навколо не зустрів жодного колегу та йдучи до виходу із території підприємства, близько 02 години 30 хвилин побачив, що на землі біля паркану, що огороджує територію даного підприємства знаходяться металеві деталі, а саме: 5 (п`ять ) роликів від транспортеру, 2 (два) вкладиша від стрілочного переводу, 2 (дві) струбцини від стрілочного переводу, 1 (одна) металева пластина, які перебувають на балансі даного підприємства, як металобрухт, після чого, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переніс вищевказаний металобрухт до бетонного паркану, який перекинув через нього та намагався вчинити крадіжку вищевказаного металобрухту, однак дії останнього були виявлені та припинені працівниками ВОХР ст. Жмеринка, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не встиг розпорядитись викраденим майном.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто незаконний замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ПАТ «Українська залізниця» в особі представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого заступником начальника виробничого підрозділу Жмеринської колійної машинної станції регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Також до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 надійшла укладена між останнім та представником потерпілого ОСОБА_6 угода про примирення від 23.10.2017 року за змістом погодження вказаними сторонами вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин із аналогічною кваліфікацією його протиправних дій за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, визначення міри кримінального покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., застереження щодо усвідомлення сторонами наслідків укладання та затвердження судом даної угоди, а також наслідків її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє характер та суть обвинувачення, яке йому пред`явлено за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення. Вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявив.
Представник потерпілого та обвинувачений просили затвердити укладену ними угоду про примирення, пояснивши, що дану угоду кожен з них укладав добровільно, без примусу чи обіцянок з боку інших осіб.
Прокурор не заперечував проти затвердження судом укладеної сторонами кримінального провадження угоди про примирення, посилаючись на відповідність її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, а також матеріали кримінального провадження №0000624 від 08.09.2017 року суд доходить висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення щодо угоди: затвердити її або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Так, подана на затвердження угода про примирення у повній мірі відповідає вимогам ст.471 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами.
Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, можливість застосування угоди про примирення щодо якого законом прямо передбачена.
Правова кваліфікація злочину правильна. Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції відповідної частини статті кримінального закону.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_6 цілковито усвідомлює наслідки затвердження угоди, за наслідком чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди.
Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є їх добровільним прагненням, яке не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, під час підготовчого розгляду судом встановлено відповідність умов угоди про примирення вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, тяжкість якого передбачає можливість укладення угоди про примирення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не виявлено обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились; неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку застережених законом умов для відмови у затвердженні умов угоди про примирення, за наслідком чого остання підлягає затвердженню судом.
Речові докази - слід повернути їх законному власнику (а.к.п.27).
Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 99,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого в доход держави (а.к.п.23).
За відсутності клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом дане питання не вирішується.
Враховуючи викладене, керуючись ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23.10.2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 99 гривень 00 копійок витрат на залучення експерта.
Речовий доказ, металеві деталі, а саме: 5 (п`ять ) роликів від транспортеру, 2 (два) вкладиша від стрілочного переводу, 2 (дві) струбцини від стрілочного переводу, 1 (одна) металева пластина, що зберігаються в кімнаті речових доказів Жмеринського ВП повернути їх законному власнику (а.к.п.27).
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1