Провадження № 1-р/755/14/18
УХВАЛА
Іменем України
12 квітня 2018 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву начальника арештного дому Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сегединці, Городищенського району Черкаської області, українець, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.02.2015 року Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2, ст. 190 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки, - - 21.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 29.11.2017 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 121, 71 КК України до 7 років 1 дня позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява начальника арештного дому Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 , оскільки згідно даного вироку засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання період перебування під вартою з 01 вересня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі. Посилається на те, що ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII, що набрав чинності 21.06.2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом до строку покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день, або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Враховуючи наведене, заявник просив постановити рішення яким роз`яснити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення.
За таких обставин судом, з урахуванням норм ст. 380 КПК України, було призначено судове засідання для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, однак у останнє сторони провадження не з`явилися, тож суд, враховуючи норми ч. 2 ст. 380 вказаного Кодексу, приходить до висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви та дослідивши заяву заявника й викладені у ній доводи приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
При цьому, виходячи з передбачених ст. 380 КПК України таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків.
Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є не зрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
Якщо фактично порушено питання про зміну такого рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
У даному ж випадку, доводи заявника зводяться до того, що, на його думку, суд невірно застосував норми ст. 72 КК України, тобто заявник фактично у поза процесуальний спосіб намагається піддати сумніву дане судове рішення, яке набрало статусу остаточного.
Проте, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Сама заява не містить доводів того, що будь-який із абзаців вироку, який просить роз`яснити заявник, містить незрозумілість, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
За таких умов, викладені у ній доводи не ґрунтуються на положеннях ст. 380 КПК України та є за своєю суттю сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких умов, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки у судовому засіданні обставин визначених ст. 380 КПК України, які б слугували передумою такого роз`яснення не встановлено, а доводи заявника обумовлюються потребою усунення у вироку змістовних недоліків та роз`яснення мотивів в частині застосування норм ст. 72 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 380 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяву начальника арештного дому Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Суддя: ОСОБА_1