Справа № 192/1293/17
Провадження № 1-кп/192/51/18
В И Р О К
Іменем України
"14" лютого 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000626, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, місця реєстрації не має, який мешкає в АДРЕСА_1 , має середню освіту, не працює, неодружений, дітей на утриманні немає, не є інвалідом, раніше судимого:

1)18 грудня 2008 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

2)12 серпня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 16 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи непогашену судимість за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 12 серпня 2009 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, на початку березня 2017 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи в с. Богданівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне повторне викрадення чужого майна, шляхом демонтажу таємно повторно викрав металевий паркан, який складався з 5 металевих стовбців довжиною 2,5 м кожен, діаметром 100 мм, вартістю 160 грн. 45 коп. кожен, загальною вартістю 802 грн. 25 коп., та 5 металевих листів довжиною 2 м шириною 1 м, товщиною 2-3 мм, вартістю 230 грн. 00 коп. кожен, загальною вартістю 1150 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_7 . Після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1952 грн. 25 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладеному в обвинувальному акті.

Показав, що в березні 2017 року, точної дати та часу він не пам`ятає, перебуваючи в с. Богданівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, він побачив металевий паркан який вирішив викрасти. Для цього він демонтував п`ять металевих труб довжиною 2,5 м та п`ять металевих листів довжиною 2 м шириною 1 м. В подальшому він викрадене майно здав на металобрухт, за що отримав 400 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином (а.с. 67).
З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, яка не з`явилася, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.

Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, вину визнає, але щиро не кається.

З урахуванням відсутністю обставин справи, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки призначенням даного виду покарання буде досягнуто мети покарання визначеної ст. 50 КК України. Суд вважає, що призначення більш суворого виду покарання, на якому наполягала сторона обвинувачення, з врахуванням особи обвинуваченого і обставин злочину, є недоцільним.

Суд також не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, в скоєному щиро не розкаявся, заподіяні збитки потерпілій не відшкодував, і тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливо лише при реальному відбуванні покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком два роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1