Справа № 646/1837/17
№ провадження 1-кс/646/1495/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2017 року м.Харків
Слідчий судця Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001100 від 16 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, мотивуючи скаргу тим, що вважає ці постанови передчасними, так як слідчим досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно. Тому ОСОБА_3 просила скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову про відмову у визнанні потерпілою, яку прийнято до надання їй можливості надати докази на підтвердження своєї позиції.

Розгляд справи судом неодноразово відкладався через ненадання органом слідства матеріалів кримінального провадження, у той час як скарга надійшла до суду в березні 2017 року, через що суд був змушений 29 червня 2017 року витребувати матеріали кримінального провадження ухвалою, тільки після цього 11 липня 2017 року зазначені матеріали було надано суду.

ОСОБА_3 , надавши суду доповнення та пояснення до скарги, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий і прокурор, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали справи за скаргою, приходить до наступного.

Достовірно встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0001100 від 16 грудня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо службової недбалості з боку працівників патрульної поліції м.Харкова.

За результатами досудового розслідування старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 дійшов висновку про відсутність в діях працівників УП ДПП в м.Харкова ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України і 28 лютого 2017 року виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цим вимогам постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає.

Так, судом встановлено, що 17 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася до прокуратури Харківської області із заявою, у якій зазначила, що 03 жовтня 2015 року двоє працівників патрульної поліції, що прибули на її виклик, не встановили дані щодо осіб, які зчинили їй та її сестрі пошкодження здоров`я, та дозволили цим особам втекти (а.с.5).

За цією заявою згідно ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2015 року було у прокуратурі Харківської області відкрито кримінальне провадження № 0001100 від 16 грудня 2015 року.

Але до ЄРДР, у порушення ч.5 ст.214 КПК України та відповідних норм Положення про ведення ЄРДР, не було внесено дані щодо працівників поліції, їх ПІБ та посади, короткий виклад обставин, також невірно зазначена дата заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення (а.с.2), у подальшому дані в ЄРДР не уточнювалися.

У ході досудового розслідування ОСОБА_3 , яка була допитана у якості потерпілої, надала детальні покази щодо подій 03 жовтня 2015 року (а.с.17), ці покази відображено у постанові про закриття провадження, але її доводи слідством проігноровано.

Так, згідно консультативного висновку лікаря-спеціаліста травматолога Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім проф.О.М.Мещанінова № 08/3828 від 03 жовтня 2015 року у ОСОБА_3 встановлено діагноз забій поперекового відділу хребта та рекомендовано двохтижневий ліжковий режим і нагляд лікаря травматолога за місцем проживання (а.с.13), чим підтверджуються покази ОСОБА_3 про нанесення їй 03 жовтня 2015 року суттєвих пошкоджень здоров`я.

У той же час покази працівників патрульної поліції ОСОБА_7 та Спіцина (а.с.а.с. 25-34) суттєво відрізняються від показів потерпілої ОСОБА_3 , але, у порушення ст.224 КПК України одночасні допити їх та потерпілої ОСОБА_3 під час розслідування не проведено.

Суд зазначає, що перший аркуш функціональних обов`язків патрульного поліцейського, наданих органу слідства з Управління патрульної поліції неможливо прочитати (а.с.36), але викладені на а.с.37 пункти 5, 8, 9 зазначеної інструкції встановлюють такі функції патрульного поліцейського як самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання, затримання осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та доставляння цих осіб до підрозділів Національної поліції або до суду, охорону місця події з метою подальшого розслідування та вжиття заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема, слідчих оперативних груп. Згідно підпункту 3 пункту 4.1. інструкції патрульний поліцейський має право вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу, а підпунктом 2 пункту 4.1 інструкції використовувати технічні прилади і засоби для фіксації правопорушень.

Таким чином, не встановлення працівниками патрульної поліції осіб, на яких 03 жовтня 2015 року вказували ОСОБА_3 та її сестра є невиконанням зазначеної інструкції.

Як зазначає на допиті заявниця, вона неодноразово 03 жовтня 2015 року викликала наряд поліції за телефоном «102» ще коли автобус був на автостанції, у протоколі допиту зазначене прохання про витребування матеріалів за її викликами до служби «102», але у кримінальному провадженні зазначені матеріали не витребовувалися. Також оскаржувана постанова не містить правової оцінки щодо відсутності інформації про записи відеорегістраторів працівників патрульної поліції, причини, за яких матеріали не були збережені. Як підтверджують працівники патрульної поліції на допитах, заявниця зверталася до них із проханням встановити особи нападників, але цього не було зроблено, цьому порушенню інструкції не надана належна правова оцінка.

У показах на допиті працівники патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посилаються на пояснення свідків та водія автобусу, як зазначає ОСОБА_5 , він відібрав усні пояснення свідків (а.с.28). Але працівники патрульної поліції не встановили особи цих свідків та водія автобусу, не встановили його марку та номер, маршрутний лист. Посилатися на невстановлених свідків є незаконним, і належна правова оцінка невстановленню осіб не надана.

Крім того, є певні розбіжності й у показах працівників патрульної поліції. Так, на допиті ОСОБА_5 показав, що заявниця із сестрою ввійшли до автобусу поза чергою, через що виникла сварка на самому початку (а.с.28), а працівник патрульної поліції ОСОБА_6 показав, що заявниця та її сестра намагалися ввійти у автобус, у якому вже не було місць (а.с.33). Ці розбіжності свідчать про недостовірність показів працівників поліції, та не усунуті під час розслідування.

Також суд не сприймає за належне посилання на неможливість встановити дані щодо автобусу та його водія, оскільки цей автобус був рейсовим та згідно показів заявниці і працівників патрульної поліції можна було встановити час його відправлення 03 жовтня 2015 року із автостанції. Але інформація із автостанції слідством не витребовувалася.

29 квітня 2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження

(а.с.42), ця постанова була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07 червня 2016 року (а.с.51), у якій зазначено низку недоліків досудового слідства, у тому числі, що доводи заявниці не перевірено.

02 липня 2016 року до прокуратури Харківської області звернулася сестра заявниці гр. ОСОБА_8 із заявою про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні (а.с.54), але постановою слідчого від 04 липня 2016 року їй було відмовлено у визнанні потерпілою (а.с.69). Ця постанова була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2016 року (а.с.78) як незаконна.

Постановою слідчого від 22 вересня 2016 року кримінальне провадження було закрито без виконання судового рішення від 07 червня 2016 року (а.с.82). Ця постанова була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2016 року (а.с.90), при цьому слідчий суддя зазначив про невиконання рішення суду від 07 червня 2016 року, вказавши ще раз перелік невиконаних слідчих дій, водночас вказавши, що доводи ОСОБА_3 не спростовані та зазначивши необхідність перевірки обставин, на які вказує заявниця. У тому числі суд зазначив щодо необхідності допиту сестри заявниці ОСОБА_8 .

Виконуючи рішення суду, слідчий 17 січня 2017 року дав доручення начальнику УВБ в Харківській області ДВБ НП України щодо допиту ОСОБА_8 (а.с.92) у якості свідка. При цьому слідчий не прийняв до уваги наявність у неї прав потерпілої згідно її заяви від 02 липня 2016 року, оскільки ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2016 року було скасовано постанову слідчого від 04 липня 2016 року про відмову ОСОБА_8 у визнанні її потерпілою.

26 січня 2017 року оперуповноваженим УВБ в Харківській області ДВБ НП України ОСОБА_9 у якості свідка був допитаний ОСОБА_10 (а.с.95), тобто доручення щодо допиту ОСОБА_8 не було виконано.

Відповідно до ст. 84 КПК України Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню , процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно протоколу допиту ОСОБА_10 (а.с.95) він не працює, працівником поліції належним чином не встановлена особа ОСОБА_10 , оскільки місце протоколу, де повинні бути відомості про паспорт або інший документ, що засвідчує особу, не заповнено (а.с.96). З урахуванням вимог статей 84-85 КПК України покази ОСОБА_10 не стосуються подій 03 жовтня 2015 року, а складаються виключно із негативних, нічим не підтверджених висловлювань щодо своєї матері ОСОБА_8 . Ці негативні покази слідчим внесено до постанови про закриття кримінального провадження, без виконання попередніх рішень суду щодо допиту самої ОСОБА_8 .

Відповідно до рапорту старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 03 лютого 2017 року він включений до слідчої групи Генеральної прокуратури України, на цьому рапорті міститься резолюція щодо доручення подальшого розслідування слідчому Хольченкову (а.с.100), інших доручень матеріали кримінального провадження не містять, але оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим ОСОБА_4 , тобто неповноважною особою.

Крім того, суд зазначає про певну тяганину у розслідуванні, оскільки відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 17 листопада 2015 року внесено лише 16 грудня 2015 року, після рішення суду, а також тільки у березні 2016 року слідчий почав встановлювати особи працівників патрульної поліції. Сестру заявниці досі не допитано, незважаючи на її неодноразові заяви до органу слідства та її було штучно позбавлено статусу потерпілої, що підтверджується відповідним рішенням суду щодо скасування постанови про відмову у визнанні її потерпілою, але й після цього слідчий доручив допитати її в якості свідка. Оскаржувана постанова винесена на показах працівників патрульної поліції, слідством не зазначено, чому їх покази сприймаються більш вагомими, ніж покази заявниці, при цьому суди неодноразово зазначали про необхідність ретельної перевірки доводів заявниці. Заявниця допитана як потерпіла, але у порушення вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідством не встановлювалися вид та розмір шкоди, нанесеної заявниці бездіяльністю патрульної поліції через невстановлення осіб учасників конфлікту та нападу на заявницю та її сестру 03 жовтня 2015 року, який скінчився нанесенням заявниці пошкоджень здоров`я.

Вказані обставини свідчать про суттєву неповноту досудового розслідування.

Водночас судом встановлено, що постанова про відмову у визнанні заявниці потерпілою слідчим не виносилася.

З огляду на наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена із порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий судця

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001100 від 16 грудня 2015 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1