Справа № 640/12/18
н/п 1-кс/640/2840/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 24.12.2012 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зі слів ухвалою апеляційної інстанції вирок суду від 24.12,2012 р. скасовано та справу направлено на додаткове розслідування, офіційно не працюючого, зі слів проходе стажування для працевлаштування та укладання трудового договору, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
встановив:
02.04.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , 01.01.2018, приблизно о 15:00, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos TF696», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Молодіжній зі сторони вул. Луї Пастера у напрямку вул. 12 Квітня у м. Харкові зі швидкістю приблизно 80 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці, під`їжджаючи до перехрестя з вул. 12 Квітня, ОСОБА_5 , діючи необережно, проявив неуважність і при проїзді через перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, проігнорував вимоги дорожнього знаку «2.2 проїзд без зупинки заборонений» та не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , чим грубо порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»
та допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався по головній дорозі вул. 12 Квітня зі сторони вул. Дністровської у напрямку до пр. Олександрівського.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 9-Ат/18 від 05.02.2018, причиною смерті потерпілої ОСОБА_9 стала важка сукупна травма з забоями внутрішніх органів, переломами ребер, та її ускладнення: гостра легенево-серцева недостатність, двобічна гнійна пневмонія, гнійний бронхіт, набряк головного мозку, поліогранна недостатність.
Порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а також п. 2.2. додатку 1 до даних Правил, ОСОБА_5 , згідно висновків судових автотехнічних експертиз: № 111/112/18 від 02.02.2018, №115/116/18 від 01.02.2018, №117/122/18 від 31.01.2018, знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією та наслідками.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, не заперечуючи про факт ДТП, що мала місце 01.01.2018 р. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
31.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 01.01.2018 та схемою до нього; висновком експерта судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 № 9-Ат/18 від 05.02.2018; висновком судової автотехнічної експертизи № 111/112/18 від 02.02.2018; висновком судової автотехнічної експертизи № 115/116/18 від 01.02.2018; висновком судової автотехнічної експертизи № 117/112/18 від 31.01.2018; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 1351/8311 від 30.03.2018; висновок комісійної судово-медичної експертизи №08-87/2018 від 27.03.2018; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддявраховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Натомість, клопотання містить лише формальне посилання на обставини, наведені у ст. 177 КПК України, і їх перерахування.
Слідчий суддя вважає, жодним чином не доведеним та голослівним посилання у клопотанні на такий ризик, як можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду
Крім того, такі твердження слідчого та прокурора про наявність зазначеного ризику не відповідають вимогам КПК України, де зазначено, що в клопотанні слідчого повинен міститися виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Однак, слідчий суддя погоджується з наведеними у клопотанні слідчого ризиком, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає його встановленим існування, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику, з урахуванням даними про особу підозрюваного.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів проходе стажування для працевлаштування та укладання трудового договору, має фактичне місце мешкання, страждає рядом захворювань, про що в судовому засіданні надані довідки з медичних закладів.
Разом з тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 належної поведінки та запобігання вищезазначеного ризику, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке вчинене з необережності; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, при розгляді клопотання слідчим суддею, з врахуванням матеріалів, наданих учасниками процесу, не встановлено обставин, які б виключали обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризику у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення вчиненого проти безпеки руху та експлуатації транспорту свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Особлива тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, спростовує доводи захисника про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленому ризику, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
З огляду на вище вказане, слідчий суддя обирає для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби, а саме, з 22.00 годин до 06.00 годин.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 31 травня 2018 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 .
Встановити строк дії ухвали до 31 травня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1