АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

31 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року,

за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002112 від 27.06.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , а саме:
- посвідка на проживання в Російській Федерації громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- нотаріально посвідчений статут підприємства нерезидента «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 11 арк.;
- свідоцтво про реєстрацію товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.;
- сертифікат товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею місцевого суду рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року, частково скасувати цю ухвалу та повернути власнику ОСОБА_6 майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , в частині:
- нотаріально посвідчений статут підприємства нерезидента «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 11 арк.;
- свідоцтво про реєстрацію товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.;
- сертифікат товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, сторона захисту вказує на те, що висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними, оскільки стороною обвинувачення не доведено відповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

Додатково апелянт зазначає про те, що прокурором не доведено необхідність застосування такого ступеню обмеження прав та свобод у відношенні ОСОБА_6 , яка в межах кримінального провадження №0002112 не мала будь-якого процесуального статусу.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.09.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та/або його представника, а копію ухвали ОСОБА_6 отримала лише 12 січня 2018 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 08.09.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002112 від 27.06.2017 за фактом заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах службовими особами Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (), за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з червня 2013 року по березень 2014 року перебуваючи на посаді генерального директора Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (), діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, зловживаючи службовим становищем шляхом проведення безтоварних операцій з фіктивними суб`єктами підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «АТРАІНВЕСТ» (), ТОВ «СФЕРА КМ» (), ТОВ «С К С» (), ТОВ «СЕРВІС УНІВЕРСАЛ КО» (), ТОВ «ПРОДМАРКЕТ-ЗАХІД» (), ТОВ «ПЛЕЙС» (), ТОВ «ПЕРША ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «СПЕЦПРОЕКТ» (), ТОВ «ДІТРЕЙД» (), ТОВ «БРУНО-ПЛЮС» () привласнили державні кошти на загальну суму 97 177 098,00 грн., тобто вчинили заволодіння бюджетними коштами, в особливо великих розмірах.

Встановлено, що за період перебування на посаді генерального директора Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_8 безпосередньо приймав участь у проведенні тендерів на закупівлю за державні кошти товарів та послуг, переможцями тендерних процедур були підприємства, які були нав`язані в антиконкурентний спосіб службовими особами Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

В подальшому службові особи Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» з метою привласнення державних коштів, укладали фіктивні договори купівлі-продажу товарів, надання послуг і виконання різних робіт, операції за якими носять безтоварний характер з фіктивними підприємствами, а саме: ТОВ «АТРАІНВЕСТ» (), ТОВ «СФЕРА-КМ» (), ТОВ «С К С» (), ТОВ «СЕРВІС УНІВЕРСАЛ КО» (), ТОВ «ПРОДМАРКЕТ-ЗАХІД» (), ТОВ «ПЛЕЙС» (), ТОВ «ПЕРША ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «СПЕЦПРОЕКТ» (), ТОВ «ДІТРЕЙД» (), ТОВ «БРУНО-ПЛЮС» () та перераховували на їхні рахунки державні кошти, які в подальшому обготівковувалися з банківських рахунків та поверталися службовим особам Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

Внаслідок діяльності зазначеної злочинної схеми, податки не нараховуються та не сплачуються, а державні кошти, які в рахунок сплати псевдорозрахункових операцій, в дійсності незаконно переводяться в готівку, минаючи при цьому систему оподаткування України, та присвоюються.

01.09.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.08.2017 проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено факт проживання за вказаною адресою ОСОБА_8 . В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено майно.

Вилучені предмети та документи 01.09.2017 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженню та долучені до матеріалів кримінального провадження № 0002112.

04.09.2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , а саме:
- посвідка на проживання в Російській Федерації громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- нотаріально посвідчений статут підприємства нерезидента «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 11 арк.;
- свідоцтво про реєстрацію товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.;
- сертифікат товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.

08.09.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , з тих підстав, що воно є речовими доказами в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , перевірив співрозмірність права власності з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , на яке просить накласти арешт прокурор, може бути приховане, знищене, пошкоджене або передане, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому доводи сторони захисту про те, що висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними, оскільки стороною обвинувачення не доведено відповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002112 від 27.06.2017 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 01.09.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_8 , а саме:
- посвідка на проживання в Російській Федерації громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- нотаріально посвідчений статут підприємства нерезидента «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 11 арк.;
- свідоцтво про реєстрацію товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк.;
сертифікат товариства «REALTRADE LIMITED», складений на англійській мові на 1 арк. залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 с і к