Ухвала іменем україни 11 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів при секретарі з участю прокурора захисникаОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2003 року за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 22 лютого 2006 року Коломийським міськрайонним судом, замінено невідбуту частину покарання на 240 год громадських робіт та знято з обліку Калуським МП КВІ 05 червня 2006 року по відбуттю покарання,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк призначеного покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 14 травня 2014 року до 04 березня 2016 року включно, що становить 1 рік 9 місяців 20 днів, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 26 785 грн матеріальної шкоди та 80 000 грн моральної шкоди.
Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд першої інстанції, о 01 год 14 травня 2014 року, ОСОБА_7 , під час вживання алкогольних напоїв зі своїм знайомим ОСОБА_9 , знаходячись поблизу магазину «Смак», що по вул. Б.Хмельницького, 12а, в м. Калуші Івано-Франківської області, зустріли раніше незнайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з якими розпочали сварку, після чого з метою уникнення подальшого конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали втікати у бік будинку №5 вул. Пушкіна.
Однак, потерпілий ОСОБА_10 , бажаючи вияснити причину конфлікту, побіг за ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та наздогнав ОСОБА_7 в дворі будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , де між ними розпочалась шарпанина, в ході якої потерпілий ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 один удар рукою в обличчя, після чого будучи обуреним ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вийняв з кишені куртки ніж, який завжди носив при собі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх наслідків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_14 два цілеспрямованих удари у праву руку та життєво важливу ділянку тіла грудну клітку, чим спричинив потерпілому проникаючу колото-різану рану грудної клітки справа, що призвело до гострої масивної внутрішньої та зовнішньої крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті потерпілого ОСОБА_10 , тобто умисно протиправно заподів його смерть, після чого з місця злочину зник.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просить судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування наведеного зазначає, що суд першої інстанції не оцінив всі наявні і досліджені в судовому засіданні докази, чим істотно порушив вимоги ст.94 КПК України (в частині дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки кожного доказу), ч.3 ст.370 КПК України, п.2 ч.3 ст.374 КПК України (в частині не зазначення доказів які були досліджені судом та без будь-яких мотивів не наведених у вироку). Зокрема, суд першої інстанції не оцінив показання свідка ОСОБА_9 з точки зору їх достовірності, чим порушив вимоги ст.94 КПК України.
Крім того, на його думку, в основу вироку суд покладено недопустимий доказ - протокол огляду квартири, у зв`язку з порушенням порядку його отримання.
Зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик і допит експерта ОСОБА_15 , чим порушено вимоги п.15 ст.7, ч.1, 2 ст.22, ч.7 ст.101 КПК України, позбавлено сторону захисту можливості реалізувати передбачене КПК України.
Також, апеляційний суд фактично дав оцінку звукозапису судового засідання від 24 липня 2014 року і 15 жовтня 2014 року та показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 не досліджуючи ці докази безпосередньо в судовому засіданні.
Вважає, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги ст.419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти доводів касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни, пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , який підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно із ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст.404 КПК України апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості і умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У відповідності із ст.419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою і положення закону, якими керувався суд.

Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не були дотримані вказані вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не дано належну оцінку викладеним доводам апеляційної скарги засудженого.
Зокрема, засуджений вказував на те, що суд апеляційної інстанції не оцінив всі наявні і досліджені в судовому засіданні докази, зокрема, показання свідків, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо, чим істотно порушив вимоги ст.94 КПК України.
Разом з тим, в порушення вимог ст.419 КПК України відповіді на ці доводи в ухвалі апеляційним судом належним чином не дано та не наведено мотивів для визнання апеляційної скарги засудженого необґрунтованою і залишення її без задоволення.

При ухваленні рішення апеляційний суд обмежився лише загальними формулюваннями без вказівки на конкретні докази з точку зору їх допустимості, достовірності належності та достатності, які б підтверджували чи спростовували той чи інший довід апеляційної скарги засудженого.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами ст.419 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3