гСправа № 379/33/18 Провадження № 1-кп/358/44/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року

Богуславський районний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 0000396, внесене 16.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дубівка, Таращанського району Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: 21.01.2000 року вироком Київського обласного суду за п. «а» ст. 93, ч. 3 ст. 142, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна; 04.07.2012 року вироком Таращанського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

у вчиненні злочинів, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного вбивства, знову вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також незаконне поводження з боєвими припасами за наступних обставин.

Так, 14.10.2017 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де в кухні вказаного будинку спільно вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв приблизно о 21 год. 00 хв. між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , виник конфлікт на ґрунті ревнощів до ОСОБА_10 . Перебуваючи в стані емоційного збудження, викликаного неправомірною поведінкою ОСОБА_11 , ОСОБА_9 бажаючи негайної помсти, вирішив позбавити життя останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_9 кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_11 , після цього схопив руками останнього за волосяну частину голови та тричі вдарив нею об поверхню столу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 схопив руками ОСОБА_11 за верхній одяг та штовхнув до спальної кімнати, у якій кулаками та ліктями власних рук наніс останньому не менше 20 ударів по різних частинах тіла ОСОБА_11 , а саме: по голові, тулубу, грудній клітці, кінцівках рук та ніг.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 174 від 06.12.2017 року причиною смерті ОСОБА_11 є закрита травма грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів, про що свідчать результати дослідження трупа, а саме: множинні переломи ребер з розривом легенів, переломи грудини, забій легенів, кров в плевральних і черевних порожнинах, субарахноїдальний крововилив, понижене кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров, забиті рани, синці та садна на обличчі, тулубі та кінцівках. Травма, яка спричинила смерть ОСОБА_11 , утворилася від дії тупого предмета (предметів), могла утворитися від дії рук і ніг людини. Ступінь вираженості лейкоцитарної реакції в пошкоджених тканинах, дозволяє судити, що з моменту нанесення ушкоджень до настання смерті, пройшло близько 30-40 хв. У цей період потерпілий не міг здійснювати активні дії. Вищеописана травма, що спричинила смерть ОСОБА_11 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння.

В подальшому, вважаючи свої злочинні наміри доведеними до кінця, з метою укриття вчиненого ним злочину, знищення його слідів та ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 роздягнув ОСОБА_11 та переклав тіло на простирадло, потім витяг його зі свого будинку та разом із одягом закопав у землю на глибину близько 1 м за господарським приміщенням свого домогосподарства.

Крім того, у 2015 році, ОСОБА_9 під час відшукування металобрухту на сміттєзвалищі в с. Калинове, Таращанського району Київської області знайшов одинадцять патронів калібру 7,62 мм (54R) до нарізної вогнепальної зброї, які переніс до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав у ящику з інструментами, у приміщенні сараю без передбаченого законом дозволу.

19.10.2017 року о 15 год. 20 хв. під час огляду господарства ОСОБА_9 , працівники поліції у приміщенні сараю виявили та вилучили 11 гвинтівкових патронів калібру 7,62 мм (54R), які обвинувачений без передбаченого законом дозволу придбав, носив та зберігав для власних потреб, без мети збуту.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 8-5/1819 від 17.11.2017 року, 11 (одинадцять) наданих на дослідження патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, що виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. 11 досліджуваних патронів є бойовими патронами калібру 7,62х54R, що споряджені оболонковою кулею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України визнав частково, та повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК Укаїни.

З приводу фактичних обставин справи обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що ввечері 14.10.2017 року до нього додому прийшов ОСОБА_11 , який запропонував випити, оскільки у останнього була пляшка горілки. У нього також була пляшка горілки і тому він погодився. Горілку вони розпивали на кухні та спілкувалися. Під час спілкування ОСОБА_11 почав говорити погані слова про його співмешканку ОСОБА_10 . Він заперечував проти того, що вона є такою та говорив, щоб ОСОБА_11 припинив ображати його співмешканку.Однак, ОСОБА_11 продовжував на неї говорити погані слова. Тоді він не витримав і почав бити ОСОБА_11 руками та ліктями по обличчю та тулубу. Він бив так, що останній вилетів з кухні у другу кімнату. В іншій кімнаті він продовжував бити ОСОБА_11 . Коли від його ударів ОСОБА_11 перелетів через диван та впав на підлогу, останній почав хріпити. Після цього, він пішов до кухні, щоб заспокоїться. Перебуваючи на кухні він випив горілки та покурив. Потім він повернувся до ОСОБА_11 , щоб допомогти встати, вмити його та відправити додому, але остінній вже був мертвий. Він злякався, що його знову посадять і тому вирішив труп закопати. З цією метою він поклав тіло ОСОБА_11 на простирадло та витягнув його з будинку до сараю. Викопавши яму, він зняв з ОСОБА_11 одяг, а потім тіло разом з одягом кинув у яму, яку засипав землею. Потім він пішов до будинку, де на дивані побачив бризги крові. Взявши простинь з кров`ю, він виніс її з будинку та спалив, а потім це місце прикидав дошками.

Взагалі він бив ОСОБА_11 приблизно 7-10 хвиин, який не захищався і у відповідь його не бив. За цей час він наніс ОСОБА_11 приблизно 20 ударів рукою та ліктем в обличчя, грудну клітку, живіт та легені. Головою об стіл та ногами він не бив ОСОБА_11 . Його співмешканка ОСОБА_10 не бачила, як він бив ОСОБА_11 , оскільки вона відпочивала. Він не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , а просто хотів його покарати за образу його співмешканки.

Крім того, обвинувачений пояснив, що приблизно в 2015 році на смітнику він знайшов 11 патронів, які поклав до ящику з інструментами, що знаходиться у його сараї. Він розумів, що законом заборонено без дозволу зберігати зборою та патрони до неї. 19.10.2017 року працівники поліції під час огляду його господарства виявили та вилучили 11 патронів, які він зберігав для власних потреб.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 визнав частково свою вину у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, його винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та достовірними доказами, що узгоджуються між собою у їх сукупності, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 (сестри померлого) про те, що її брат ОСОБА_11 був нагдядно знайомий з ОСОБА_9 , як односельчани, оскільки вони декілька разів разом випасали худобу. Між ними ніяких товариських чи дружніх відносин не було. 14.10.2017 року її мати повідомила, що брат не повернувся додому. Вона почала шукати брата, але ніхто із знайомих не міг повідомити, де знаходиться брат. Хтось натякнув, що брат міг зайти в гості до ОСОБА_9 . Вона зателефонувала ОСОБА_9 , але останній повідомив, що брат був у нього в гостях, а потім пішов додому і тому, де на даний час її брат він не знає. Після цього вона звернулася до поліції. ОСОБА_9 продовжував стверджувати, що йому не відомо де ОСОБА_11 і разом з працівниками поліції по берегу та по кущах шукав її брата. В подальшому від працівників поліції вона дізналася, що тіло її брата було знайдено закопаним біля сараю у домоволодінні ОСОБА_9 . Їй відомо, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями, та неодноразово вона чула від односельчан, що перебуваючи в стані алкогольного спяніння він вчиняє бійки і стає неадекватим;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що в жовтні 2017 року у вечірній час ОСОБА_11 прийшов з пляшкою горілки у гості до ОСОБА_9 . Вони будучи обидва в нетверезому стані на кухні спільно розпивали горілку. Під час розпиття горілки між ними винила сварка із-за того, що ОСОБА_9 приревнував ОСОБА_11 до неї. Спочатку ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_11 , а потім схопив за волосся та вдарив його головою об стіл. У потерпілого ОСОБА_11 пішла з носу кров. Він відштовхнув від себе ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_11 спочатку на кухні, а потім у спальні. Вона почала кричати, щоб ОСОБА_9 зупинився, але він її не слухав, тоді вона почала плакати, оскільки дуже злякалася. ОСОБА_9 наказав їй вийти з хати, вона вийшла і була на дворі приблизно 6-7 хвилин. Потім обвинувачений вийшов із хати та наказав їй піти до сараю, де вона перебувала приблизно 15 хв., де через щелину у дверях вона бачила як у хаті було вимкнено світло. Коли вона повернулася до хати, то на матрасі побачила кров. Вона спитала у обвинуваченого, де ОСОБА_11 , на що ОСОБА_9 відповів, що той пішов додому;

- показами судово-медичного експерта ОСОБА_12 , який має стаж на цій посаді 29 років, та пояснив, що після огляду трупа ОСОБА_11 було виявлено численні тілесні ушкодження, як зовнішні так і внутрішні, а саме: множинні переломи ребер з розривом легенів, переломи грудини, забій легенів, кров в плевральних і черевних порожнинах, субарахноїдальний крововилив, понижене кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров, забиті рани, синці та садна на обличчі, тулубі та кінцівках. Причиною смерті ОСОБА_11 є закрита травма грудей та живота з пошкодженням внутрішніх органів. Травма, яка спричинила його смерть утворилася від дії рук і ніг людини;

- протоколом огляду місця події від 16.10.2017 року в будинку АДРЕСА_2 , згідно якого вбачається, що в ході огляду вказаного будинку, в присутності понятих та за участю власника було виявлено та вилучено: два шматки лінолеуму; дерев`яну табуретку; фрагмент коврової доріжки з плямами бурого кольору; рушник із плямами бурого кольору; сокиру; предмет у вигляді ножа; одяг з трупа, а саме: куртку, штани голубого кольору, темно сині спортивні штани, туфлі, футболку, кепку, сорочку; простиню білого кольору; наволочку з плямами бурого кольору, яку із спецпакета №13160516 перепаковано в картонний ящик і опечатано (т.2 а.п. 36-48).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2017 року та оптичнимй диском із відеозаписом до протоколу, з яких вбачається як свідок ОСОБА_10 в присутності обвинуваченого та понятих розповіла та показала при яких обставинах і як ОСОБА_9 спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_11 (т.2 а.п.70-72);

- висновком судово-медичної експертизи № 174 від 17.10.2017 року, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок закритої травми грудей і живота з пошкодженням внутрішніх органів, про що свідчать результати дослідження трупа, а саме: множинні переломи ребер з розривом легенів, переломи грудини, забій легенів, кров в плевральних і черевних порожнинах, субарахноїдальний крововилив, понижене кровонаповнення внутрішніх органів, рідка кров, забиті рани, синці та садна на обличчі, тулубі та кінцівках. Травма, яка спричинила смерть ОСОБА_11 , утворилася від дії тупого предмета (предметів), могла утворитися від дії рук і ніг людини. Ступінь вираженості лейкоцитарної реакції в пошкоджених тканинах, дозволяє судити, що з моменту нанесення ушкоджень до настання смерті, пройшло близько 30-40 хв. У цей період потерпілий не міг здійснювати активні дії (т.2 а.п. 95, 96);

- висновком судово-медичної експертизи № 122 від 17.10.2017 року, згідно якого встановлено, що: «…у гр. ОСОБА_9 були тілесні ушкодження: поверхнева забита рана 4-го пальця правої кисті; синці ліктьових суглобів. Вище описані тілесні ушкодження у вигляді синців на задній поверхні ліктьових суглобів утворилися від дії тупого предмета (-ів), могли утворитися в строк і при обставинах зазначених в постанові (наносив удари ліктями) (т.2 а.п.99);

- протоколом про відібрання експериментальних зразків від 23.10.2017 року, яким зафіксовано відібрання зразків крові у обвинуваченого ОСОБА_9 (т.2 а.п. 103);

- висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 10-1/1458 від 09.01.2018 року, згідно якого встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на фрагменті доріжки (об`єкт №3), збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 (об`єкт №1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на фрагменті доріжки та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 складає 4,11 х 10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному обєкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,43 х 1024 осіб. Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами від обвинуваченого ОСОБА_9 виключається (т.2 а.п. 108-120);

- висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 10-1/1460 від 09.01.2018 року, згідно якого встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на двох фрагментах покрівлі підлоги, умовно позначених як «І» та «ІІ» (об`єкти №№ 1, 3), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на двох фрагментах покривлі підлоги та зразка крові потерпілого ОСОБА_11 складає 4,11 х 10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,43 х 1024 осіб (т.2 а.п. 125-133);

- висновком судової молекулярно - генетичної експертизи № 10-1/1457 від 09.01.2018 року, згідно якого встановлено, що ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на куртці (об`єкти №,№ 1, 2, 4, 5) та клітин з ядрами, виявлених на куртці (об`єкти №№ 7, 8) та зразка крові обвинуваченого ОСОБА_9 складає 3,34 х 10-24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,99 х 1023 осіб. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами виявлених на куртці (об`єкт № 6) та зразки крові обвинуваченого ОСОБА_9 складає 1,05 х 10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,52 х 1021 осіб. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на куртці (об`єкт №3) є змішаними та містять генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_13 (т.2 а.п. 138-146);

- висновком судово-психіатричної експертизи №556 від 25.10.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.п.179-181);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2017 року, з якого вбачається, як підозрюваний ОСОБА_9 в присутності захисника, експерта, статиста та понятих розповів та показав при яких обставинах він спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а потім приховував сліди від вчиненого злочину (т.2 а.п.254-256).

Щодо оцінки висновку судово-медичної експертизи про причину смерті ОСОБА_11 , тяжкості тілесних ушкоджень, механізму їх спричинення, то колегія суддів приходить до висновку, що судово-медичний експерт ОСОБА_12 надав об`єктивний висновок, який зроблений у відповідності до Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів в бюро судово-медичної експертизи затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року та не викликають у суду сумнівів.

Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а обвинуваченого ОСОБА_9 винним в тому, що він своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а тому його дії необхідно кваліфікувати за п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що у нього не було умислу на умисне вбивство ОСОБА_11 , суд до уваги не приймає і розцінює як бажання уникнути покарання за вчинене, так як вони спростовуються доказами, що досліджені у даному вироку, а тому, виходячи із сукупності всіх обставин кримінального провадження, характер та локалізацію заподіяних тілесних ушкоджень в життєво важливі органи - в голову, груди та живіт від чого наступила смерть потерпілого, суд приходить до висновку про те, що умисел обвинуваченого ОСОБА_9 був спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , оскільки він передбачав і бажав настання такого наслідку.

Питання щодо усвідомлення обвинуваченим своїх дій досліджувалось і згідно висновку судово-психіатричної експертизи №556 від 25.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, його винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та достовірними доказами, що узгоджуються між собою у їх сукупності, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 наданими в судовому засіданні, з яких вбачається, що він свою вину у придбанні, носінні та зберіганні 11 бойових припасів визнав повністю;

- протоколом огляду місця події від 19.10.2017 року з фототаблицями, з яких вбачається, що на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 у приміщенні сараю в ящику було виявлено і вилучено 11 предметів у вигляді патронів (т.2 а.п. 57-60);

- висновком балістичної експертизи № 8-5/1819 від 17.11.2017 року, згідно якого встановлено, що 11 наданих на дослідження патронів належать до боєприпасв до нарізної вогнепальної зброї, патрони виготовлено промисловим способом та придатні для стрільби. Досліджені патрони - є боєвими гвинтівочними патронами калібру 7,62х54R, що споряджені оболонковою кулею (т.2 а.п.186-188).

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність відповідно до ст.337 КПК України винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину і кваліфікує його дії як незаконне поводження з бойовими припасами, за ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Виходячи з сукупності зібраних в справі доказів, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні умисного вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство та незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, у стані алкогольного сп`яніння, а також рецедив злочинів.

Колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисного вбивства, відбував покарання у виді позбавлення (т.2 а.п. 205, 209), проживає без реєстрації, за яким характеризується негативно (т.2 а.п.212), не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п.211), особливості, обставини, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та причини вчинення вбивства, а саме: те, що даний злочин був вчинений під час спільного вживання алкоголю обвинуваченого з потерпілим, який своєю неправомірною поведінкою спровакував сварку та злочині дії обвинуваченого та те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений та вважає за необхідне призначити покарання за кожний злочин окремо в межах санкцій передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до ч.1 ст.70 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69, чи норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого, колегія суддів не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки колегія суддів однозначно переконана в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт накладений на майно ухвалами Таращанського районного суду Київської області скасувати, після вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати, вирішено відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання:

- за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення строком на 15 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 , тримання під вартою - залишити без зміни і до набрання вироком законної сили утримувати його під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 16 жовтня 2017 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою.

Арешт накладений на майно ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 18.10.2017 року (т.2 а.п.191, 192), ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 18.10.2017 року (т.2 а.п.194) та ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2017 року (т.2 а.п.196), - скасувати, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази: куртка чорного кольору з плямами бурого кольору, два шматка ліноліума; деревяна табуретка; фрагменти килимової дорожки з плямами бурого кольору; рушник із плямами бурого кольору; сокира; предмет у вигляді ножа; одяг з трупа; а саме: куртка, штани голубого кольору, спортивні штани темно-синього кольору, туфлі, футболка, кепка, сорочка, простирадло білого кольору, наволочка з плямами бурого кольору; 11 предметів схожі на патрони з написами «188», «74», які знаходяться на зберіганні в кімнаті збереження речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення: молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1458 від 09.01.2018 в розмірі 4369,52 грн., молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1460 від 09.01.2018 в розмірі 8536,40 грн. та молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1457 від 09.01.2018 в розмірі 21 120,75 грн., а всього на загальну суму 34026 грн. 67 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3