Справа № 466/1322/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000636 від 16.02.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, українця, з середньо- спеціальною освітою, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 12.03.2003 року Луцьким міським судом Волинської області та ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік;

- 23.10.2003 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 12.03.2003 року, до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 15.04.2010 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно вироку апеляційною суду Рівненської області від 20.07.2015 року засуджений до кінцевого покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- 22.09.2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць;

- 23.03.2017 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимий, останній раз 23.03.2017 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном строком на 1 рік на шлях виправлення не став та 15.02.2017 року, близько 13:00год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючн повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» на вул. Б. Хмельницького, 271 у м. Львові, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав чуже майно, а саме: «Шоколад молочний цілісні горіхи» торгової марки «Корона», вагою 90 г. 20 штук, вартістю 20 грн. 53 коп. без ПДВ кожна, на загальну суму 410 грн. 60 коп. без ПДВ, які поклав у свою сумку на плече і пройшов повз касове відділення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, вийшовши за межі лінії кас та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що він дійсно 15.02.2017 року, близько 13:00год, перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» на вул. Б. Хмельницького, 271 у м. Львові, таємно викрав «Шоколад молочний цілісні горіхи» торгової марки «Корона», вагою 90 г. 20 штук, вартістю 20 грн. 53 коп. без ПДВ кожна, на загальну суму 410 грн. 60 коп. без ПДВ, які поклав у свою сумку на плече і пройшов повз касове відділення магазину, не розрахувавшись, чим спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на вищевказану суму. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та його дії слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставиною, яка обтяжує покарання є рецедив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що покарання слід обрати в межах санкцій частини статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

З врахуванням обставин справи, особи винного, суд вважає за доцільне на підставі ст. 70 ч.4 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року та застосувати до ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

У відповідності до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 2 п.п. 2, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: диск DVD-R «Kaktuz, 4,7 GB» салатового кольору, який знаходиться в паперовому конверті та долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000636 (а.с. 36).

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 2 п.п. 2, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: диск DVD-R «Kaktuz, 4,7 GB» салатового кольору, який знаходиться в паперовому конверті та долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000636.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1