10.08.2017 Провадження № 1-кп/331/10/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 р. м.Запоріжжя
колегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне проваджен-
ня з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджен-
ця м.Запоріжжя, українця, громадянина України,освіта середня, одруженого, не
працюючого, який зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1) 28.05.1998 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.81 ч.1 КК України (в ре-
дакції 1960 р.), до 6 місяців 28 днів позбавлення волі, звільнений з під-варти в залі суду;
2) 09.06.1999 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.2, 14 КК України (в
редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, лікування від накроманії;
3) 22.12.1999 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.2, 42 ч.3, 14 КК Ук-
раїни (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення воля з конфіскацією майна, лікування від нарко-
манії, звільнений 07.07.2000 р. постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від
06.07.2000 р. на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000 р. на невідбутий строк
1 рік 8 місяців;
4) 02.06.2003 р. Орджонікідзевським районним м.Запоріжжя за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, 185 ч.2, 70 КК
України (в редакції 2001 р.) до 3 років позбавлення, звільнений 26.11.2005 р. по відбуттю строку
покарання;
5) 09.04.2008 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 1
року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
6) 20.10.2009 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 70
ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 06.04.2012 р. по відбуттю строку покаран- ня;
7) 20.03.2013 р. Хортицьким pайнним судом м.Запоріжжя за ст.395 КК України до 4 місяців ареш-ту;
8) 10.07.2013 р. Запорізьким pайонним судом Запорізької області за ст.309 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1, 70
ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 16.06.2014 р. ухвалою Оріхівського район-
ного суду Запорізької області від 06.06.2014 р. на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від
08.04.2014 р.;
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України,
в с т а н о в и л а:
14 жовтня 2014 року, приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_8 , знаходився біля приміщення
2.
чив раніше незнайому дівчину, яка заходила до приміщення аптеки, тримаючи у руці мобільний
телефон, після чого у нього виник умисел на незаконне заволодіння її майном. З метою реалізації
свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , маючи умисел на напад з метою незаконного заволодін-
ня чужим майном, діючи з корисливих мотивів, зайшов до приміщення аптеки № 3 ТОВ «Алекс-
ОСОБА_9 , висловивши вимогу негайно передати йому мобільний телефон та, одночасно, наніс один
удар ножем у живіт останньої, тим самим застосував насилля, небезпечне для життя та здоров`я
потерпілої, а саме: одиночне проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки пра-
воруч з множинним пораненням тонкого кишечника та наскрізним пораненням сечового міхура, зі
скупченням рідини в черевній порожнині праворуч і подальшим розвитком сечового перитоніту,
яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Після
чого забрав телефон, який випав із руки потерпілої, заволодівши належним ОСОБА_9
майном, а саме: мобільним телефоном «Самсунг GT-I9300» вартістю 1000 грн., в якому була вста-
новлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку якої були
грошові кошти в сумі 5 грн., а всього заволодів майном ОСОБА_9 на загальну суму 1025
гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1025 гривень,
після чого зник з місця скоєння злочину.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкри-
мінованого йому злочину не визнавав, після дослідження доказів сторони обвинувачення, вину
визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 14.10.2014 р. перед входом до аптеки він побачив
потерпілу, яка тримала в руці мобільний телефон, він вирішив заволодіти цим телефоном. Зайшов-
ши до приміщення аптеки, наблизився до неї, та аби налякати потерпілу, він махнув ножем, який
завжди носив при собі, наміру спричинити потерпілій тілесні ушкодження не мав. Потім забрав телефон та пішов. В цей день перебував у стані алкогольного спяніння, як саме спричинив по-
терпілій поранення пояснити не може, ніж у подальшому викинув, куди саме - не памятає.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчинені інкримінованого йому злочину, ухва-
лив визнати за доцільне дослідження доказів в повному обсязі.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд дійшов наступного.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що 14 жовтня 2014 року приблизно о 18 годині
вона зайшла до аптеки по вул.Грязнова, при вході вона помітила хлопця, а саме ОСОБА_8 ,
який стояв на сходах, в аптеці була черга приблизно з 5 чоловік, вона була остання, коли підійшла
її черга, то вона залишилася в приміщенні сама з провізором, в аптеку зайшов ОСОБА_8 та,
погрожуючи їй, сказав щоб вона віддала йому мобільний телефон, який знаходився у неї в руках,
вона відмовилася, після цього він ударив її ножем один раз у живіт, вона присіла навприсядки, те-
лефон упустила на підлогу, оскільки, рукою затиснула рану, ОСОБА_8 схопив телефон і швид-
ко вибіг з аптеки, провізор в цей час викликала швидку та міліцію, додатково зазначила, що добре роздивилася нападника і чітко вказала в судовому засіданні на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчи-
нила відносно неї злочин.
Окрім цього, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні нас- тупними доказами:
- протоколом огляду місця події від 14.10.2014 р. та доданими до нього фототаблицями (т.2 а.с.43- 51), згідно якого місцем події є приміщення аптеки № 3 ТОВ «Алексфарм», розташованої за адре-
слідів пальців рук, огляд місця події відбувався з дозволу власниці приміщення ОСОБА_10 (т.2 а.с.52);
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинений відносно неї злочин 14.10.2014
спричинив їй ножове поранення та заволодів її телефоном (т.2 а.с.53-54);
- протоколом огляду від 04.11.2014 р. мобільних телефонів «Нокіа», складного ножа, сім-карток операторів мобільного зв`язку та жіночої сукні, наданої потерпілою ОСОБА_9 , на сукні
виявлені пошкодження та плями бурого кольору (т.2 а.с.54- 56);
3.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам від 21.10.2014 р., згідно якого
свідок ОСОБА_11 , яка була безпосередньо очевидицею вчинення злочину, впізнала
ОСОБА_12 , як особу яка вчинила розбійний напад відносно потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.с.81-
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 р. та фототаблицею до нього, згід-
но яких на місці події, а саме в аптеці за адресою: АДРЕСА_2 , потерпіла ОСОБА_9 добровільно розповіла та продемонструвала події нападу на неї та заволодіння її майном, що мав місце 14.10.2014 р. за участю ОСОБА_8 , особисто продемонструвала, за яких обставин ОСОБА_8 вдарив її ножем, а потім забрав її мобільний телефон (т.2 а.с.73-80);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 р. та фототаблицею до нього, згід-
но яких на місці події, а саме в аптеці за адресою: АДРЕСА_2 , свідок
ОСОБА_13 добровільно розповіла та продемонструвала події нападу на потерпілу
ОСОБА_14 та заволодіння майном потерпілої, що мав місце 14.10.2014 р. за участю обвинуваченого
ОСОБА_8 , особисто продемонструвала за яких обставин ОСОБА_8 ударив ножем
ОСОБА_15 , а потім забрав її мобільний телефон (т.2 а.с.88-96);
- висновком експерта № 4696 від 04.11.2014 р. (т.2 а.с.98-100), відповідно до якого одиночне про-
никаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки праворуч з множинним пораненням тонкого кишечника і наскрізним пораненням сечового міхура, зі скупченням рідини в черевній по-
рожнині праворуч (до 500 мл за даними медичної документації) і подальшим розвитком сечового перитоніту у ОСОБА_9 кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для жит-
тя в момент заподіяння ( «Правила судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних пош-
коджень, 1995 р.» ), пошкодження утворилося від дії предмета (предметів), який володіє колючо- ріжучими властивостям, давність утворення пошкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи, за даними медичної документації, після проведення хірургічних маніпуляцій, визначити характерні особливості травмуючого предмета не надається за можливе;
- висновком експерта № 4697-д від 05.11.2014 р. (т.2 а.с.102-104), відповідно до якого не виклю-
чається можливість утворення тілесного ушкодження, виявленого при огляді у ОСОБА_9 ,
при умовах і обставинах, зазначених з її слів, враховуючи локалізацію видимого тілесного ушкод-
ження у ОСОБА_9 можливо, що їй було нанесено не менше 1-го травматичного впливу, визначення ймовірної кількості ударів не входить до компетенції судово-медичного експерта;
- висновком експерта № 5206-д від 12.12.2014 р. (т.2 а.с.106-108), відповідно до якого невиклю-
чається можливість утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_9 за умов і обставин, вка-
заних нею в протоколі проведення слідчого експеременту від 11.12.2014 р., не виключається мож-
ливість утворення тілесного пошкодження у ОСОБА_9 за умов і за обставин, вказаних свідком ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 р.;
- висновком експерта № 503 від 04.12.2014 р. (т.2 а.с.110-113), відповідно до якого пошкодження на сукні ОСОБА_9 було завдане плоским, колюче-ріжучим предметом, яким міг бути кли-
нок ножа, що мав обух та лезо, найбільша ширина клинка, що занурилася, складала не менш 20
мм, результати проведеної експертизи не виключають можливість спричинення вказаного пош-
кодження клинками, представлених на експертизу ножів;
- висновком експерта № 283 від 08.12.2014 р. (т.2 а.с.115-120), відповідно до якого представлені для дослідження два складні ножі, вилучені 22.10.2014 р. у ОСОБА_16 , є господарсько-побуто-
вими інструментами і до холодної зброї не відносяться, два складні ножі, вилучені 22.10.2014 р. у
ОСОБА_16 , виготовлені заводськими способами;
- протоколом обшуку особи підозрюваного ОСОБА_8 від 22.10.2014 р., згідно якого в штанах
підозрюваного вилучено мобільні телефони "Нокіа 202", "Нокіа 6700", сім-карти операторів мо-
більного звязку «Лайф», «Київстар», «МТС», в боковому лівому кармані куртки вилучено два но- жі, в боковому правому кармані вилучено два ключа від квартири, в правому верхньому кармані вилучено грошові кошти в сумі 750 гривень (т.2 а.с.61, 62-65).
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не мав на меті застосу-
вання ножа під час вчинення розбійного нападу, а лише хотів налякати потерпілу, колегія суддів
відкидає як такі, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки, потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений підійшов до неї, тримаючи у
4.
руці ніж, та одночасно наніс удар цим ножем у живіт та висловив вимогу віддати йому телефон. У
той момент, коли вона відчула сильний фізичний біль від удару та впустила телефон, ОСОБА_8
схопив мобільний телефон та швидко зник. Аналогічні пояснення щодо обставин вчиненого зло-
чину зафіксовані у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 року за її участі. Інших даних, які б свідчили про те, що між потерпілою та обвинуваченим була боротьба або су-
тичка, під час якої потерпіла могла випадково отримати поранення, судом не встановлено.
Оцінюючи доводи сторони захисту про недопустимість доказів , колегія суддів зазначає
наступне.
Відповідно до положень ч.6 ст.228 КПК України за необхідності, впізнання може проводи-
тися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах пер-
шій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виклю-
чає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання.
Відповідно до ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при
прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішен-
Враховуючи наведене, при оцінці доказів у справі, суд вважає доводи сторони захисту в цій
частині обгрунтованими, та визнає недопустимим такі докази, як протокол пред`явлення особи для
впізнання від 22.10.2014 р. з фототаблицею (т.2 а.с.68-72) та протокол пред`явлення особи для
впізнання від 02.12.2014 року з фототаблицею (т.2 а.с.85-87), оскільки, зазначені слідчі дії були
проведені за участю відповідно потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 після того,
якслідчим 21.10.2014 р. було проведено впізнання за фотознімками, згідно яких ОСОБА_9
та ОСОБА_11 впізнали ОСОБА_8 , як особу яка вчинила розбійний напад 14.10.2014 р.
При цьому, суд вважає допустими доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за
фотознімкам від 21.10.2014 р., згідно якого свідок ОСОБА_11 , яка була безпосередньо очеви-
дицею вчинення злочину, впізнала ОСОБА_8 , як особу яка вчинила розбійний напад відносно
потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.с.81-83), оскільки протокол складений у відповідності до вимог
КПК України, доводи сторони захисту щодо недопустимості цього доказу суд відхиляє.
Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого
володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними во-
лодіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї
З огляду на це, враховуючи, що приміщення аптеки є публічним місцем, доступ до якого не
обмежений та не заборонений стороннім особам, огляд місця події відбувався з письмової згоди
власника, а саме ОСОБА_17 (т.2 а.с.52), протокол огляду місця події від 14.10.2014 року та
додані до нього фототаблиці, у приміщенні аптеки № 3 ТОВ «Алексфарм», розташованої за адре-
ту щодо недопустимості цих доказів суд вважає безпідставними.
Дослідивши та оцінюючи надані суду докази, показання потерпілої, суд приходить до вис-
новку, що вони узгоджуються між собою, є достовірними та допустимими, та в повній мірі дово-
дять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, оскільки, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, направлених на заволодіння чу-
жим майном під час нападу, потерпілій згідно висновку експерта було спричинено тяжке тілесне
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з ме-
тою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ,суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, його
наслідки, об`єм обвинувачення, думку потерпілої про призначення суворого покарання, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, а також положення
ст.50 КК України, відповідно до яких покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на
меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів
як засудженим, так іншими особами. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснен-
5.
ня, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 р. «Про
практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду
№ 8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного
підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65
КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалі-
зуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих зло-
чинів, вчинив особливо тяжкий злочин, поєднаний із насильством, має постійне місце проживан-
ня, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно не працевлаштований, перебуває на диспансерному обліку в ЗОНД з 31.03.1999 р., на обліку у лікаря-психіатра не пере- буває, має дружину.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ,суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , відношен-
ня обвинуваченого до вчиненого, беручи до уваги думку потерпілої ОСОБА_9 , яка проси-
ла суд призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах
санкції статті, за якою кваліфікується його діяння, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всьо-
го належного йому майна, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, підстав для засто-
сування положень ст.69 КК України суд не знаходить.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:
- 5 слідів папілярних узорів, долучених до матеріалів кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
По справі є судові витрати за проведення експертиз. Враховуючи, що суду не надано роз-
рахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експертів здійснюється за рахунок державного бюджету.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2014 р. віднос- но ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відрахову-
вати з 22 жовтня 2014 р. з 19 год. 30 хв.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону Украї-
ни «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р.», зарахування судом
строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримі-нального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадить-
ся з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в зв`язку з чим тер-
мін перебування під вартою з 22 жовтня 2014 р. до 20 червня 2017 р. включно слід зарахувати в
строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлен-
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, колегія суддів
з а с у д и л а:
6.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченому
ст.187 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіс-
кацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 у
вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з
22 жовтня 2014 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання тер-
мін попереднього ув`язнення з 22 жовтня 2014 р. до 20 червня 2017 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Речові докази:
- 5 слідів папілярних узорів, долучених до матеріалів кримінального провадження, - залишити в
матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Головуючий суддя ОСОБА_18
Судді ОСОБА_19
ОСОБА_20