Справа № 199/2395/17
В И Р О К
іменем України
31 травня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000146, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі, громадянки України, з повною загальною освітою, офіційно не працевлаштованої, має малолітню дитину, інваліда ІІІ групи, раніше судимої:

-22 лютого 2005 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік. За постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 31 травня 2005 року іспитовий строк скасований з направленням в місця позбавлення волі;

-03 березня 2006 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 309, ст.ст. 69, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

-28 листопада 2008 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

-05 травня 2016 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строки 2 роки,

зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 18 січня 2017 року приблизно о 15:56 годині прибула в супермаркет «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований, за адресою: м. Дніпро пр. Слобожанський, 31-Д, де на торгівельних вітринах побачила шоколад молочний «Milka з цілим лісним горіхом». В цей момент у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», і вона визначила вказаний товар як предмет свого злочинного посягання. Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи повторно, умисно, таємно з корисливих мотивів та метою наживи, шляхом вільного доступу взяла з вітрини супермаркету сім плиток молочного шоколаду «Milka з цілим лісним горіхом», загальною вартістю 219,94 грн., який належить ТОВ «Сільпо-Фуд», та заховала його в сумку. Після чого, прослідувала до касової зони супермаркету, яку пройшла, не оплативши вказаний молочний шоколад, і з викраденим товаром попрямувала на вихід з будівлі торгівельного центру, внаслідок чого виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але не змогла закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від її волі, оскільки її злочинні дії були помічені охоронцями супермаркету, які затримали ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 в судовому засіданні визнала в повному обсязі свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показала, що 18 січня 2017 року приблизно о 16 год. вона прийшла у супермаркет «Сільпо», який розташований в торгівельному центрі «Наша Правда» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 31-Д. Оскільки у неї було набагато грошей з собою, вона вирішила вкрасти 7 шоколадок для дівчат, з якими разом на той час лікувалася в одній палаті лікарні. Вона обрала молочний шоколад «Milka з цілим лісним горіхом», сім плиток якого сховала в свою сумку. З вказаним товаром направилась через касу, де оплатила яблуко і хліб, оскільки для того, щоб не викликати підозру треба було хоч щось оплатити, шоколад не оплатила і попрямувала на вихід з торгівельного центру. Одразу за зоною касового контролю її затримали співробітники охорони супермаркету, яким вона видала вкрадений шоколад. Розуміє, що такими діяти вчинила крадіжку. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом огляду місця події 18 січня 2017 року в період часу з 16 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв. слідчим поліції оглянуті торгівельні прилавки з кондитерськими виробами та касова зона на столі якої знаходиться 7 плиток шоколаду «Milka» з цільним лісовим горіхом, які добровільно видала ОСОБА_6 .

Згідно наданого ТОВ «Сільпо-Фуд» акту інвентаризації, станом на 18 січня 2017 року в супермаркеті «Сільпо №214» за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б. 31-Д, була проведена інвентаризація та встановлена нестача шоколаду молочного «Milka» з цільним лісовим горіхом у кількості 7 штук.

За протоколом перегляду відеозапису, 31 березня 2017 року слідчим поліції, в присутності двох понятих, за участі ОСОБА_6 переглянуто диск з записом із камер відеоспостереження, наданих ТОВ «Сільпо-Фуд», на яких зафіксовано момент заволодіння особою жіночої статі 18 січня 2017 року молочним шоколадом у кількості 7 штук а також вихід з викраденим майном через касовий контроль без оплати за товар та зупинення зазначеної особи працівниками охорони супермаркету. Після перегляду відеозапису, ОСОБА_6 пояснила, що на відеозаписі зафільмовано, як вона вчинила крадіжку майна ТОВ «Сільпо-Фуд» 18 січня 2017 року.
Компакт диск, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження постановою слідчого долучений до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

При перегляді зазначеного відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність обставин, викладених у протоколі перегляду відеозапису фактичним.

В суді ОСОБА_6 також підтвердила, що на відеозаписі зафіксована саме вона.

Вартість майна, що було предметом злочинних посягань, доведена висновком судової товарознавчої експертизи № 474 від 15 лютого 2017 року, за яким ринкова вартість шоколаду молочного «Milka» з цільним лісним горіхом у кількості 7 штук, станом на 18 січня 2017 року, складає 219,94 грн.
Обираючи та застосовуючи норму закону про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечного діяння, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 368 КПК України, враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 5-40кс13 від 24 жовтня 2013 року, за якою дії особи, яка перебувала в торговому залі і заволоділа товаром, доступ до якого був вільний, подолала (пройшла) з ним касову зону, умисно не оплатила вартість товару і відразу після цього була затримана працівниками охорони торгового закладу, не утворюють закінченої крадіжки чужого майна, а мають розцінюватись як замах на крадіжку і кваліфікуватися за частиною другою статті 15 та відповідною частиною статті 185 КК, оскільки така особа не мала реальної можливості розпорядитися товаром на свій розсуд.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, повністю доведена, і кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на потворне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), оскільки обвинувачена, діючи з прямим умислом, здійснила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, і його значимість для потерпілого, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, з яких злочин не було доведено до кінця, той факт, що викрадене майно повернуте потерпілому, відомості про особу обвинуваченої.

Остання має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, не має постійного джерела доходу, є матір`ю малолітньої дитини, 2006 року народження, яка мешкає окремо, доглядає хвору матір, страждає на низку тяжких невиліковних хвороб, є інвалідом 3 групи, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «Органічний емоційний нестійкий розлад», перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності», раніше неодноразово судима, новий злочин вчинила в період іспитового строку.

За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 82 від 28 березня 2017 року, ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, хронічним душевним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом душевної діяльності або іншим хворобливим станом психіки не страждала і в теперішній час не страждає. Виявляла раніше і виявляє органічний емоційно лабільний розлад. За своїм психічним станом на час інкримінованого їй діяння вона могла віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час вона може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття обвинуваченої.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд відносить рецидив злочину.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, з урахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 61 КК України, є покарання у вигляді арешту, оскільки виправлення обвинуваченої можливе в умовах короткострокової ізоляції останньої від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів справи долучена копія вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2016 року, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України засуджено до 3 років позбавлення вол та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Оскільки нове кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою в період іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

До набрання вироком законної сили обвинуваченій слід залишити раніше обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно вимог ст. 100 КПК України речовий доказ у вигляді компакт-диску з відеозаписом підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, яке згідно вимог ст. 72 КК України відповідає 4 (чотирьом) місяцям позбавлення волі, частково у вигляді 2 (двох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: компакт-диск з відеозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

31.05.2017