Провадження № 1-кп/638/864/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0003203 за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,
в с т а н о в и в:
31.08.2017 року в провадження Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт кримінального провадження № 0003203за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 05.07.2017 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком застосування до 02.09.2017 року.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, вказав на те, що ОСОБА_11 , є братом обвинуваченого та особою, яка підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на теперішній час ухиляється від суду та перебуває у розшуку.
Вислухавши захисника ОСОБА_6 , яка вважала можливим змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, захисника ОСОБА_7 , думка якого була аналогічною, обвинувачених, які підтримали думку захисників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , відсутність відомостей про наявність таких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу останнього, який згідно обвинувального акту не судимий, до моменту затримання не працював, не одружений, не має тісних соціальних зв`язків, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до 60 діб.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 31 жовтня 2017 року.
Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 10:30 години 27 жовтня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3