Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 27 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні об`єднані кримінальніпровадження, внесені
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Бродівського районного суду
Львівської області від 09 червня 2015 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3
ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого
від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК,
в с т а н о в и л а:
За вироком Бродівського районного суду Львівської області
від 11 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання: за ч. 3 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки
1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання, визначеного за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року, покаранням за цим вироком остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; за ч. 2 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК шляхом часткового складання покарань приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 09 червня 2015 року й остаточно призначено
ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
За вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він, будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливі злочини за таких обставин.
24 квітня 2015 року ОСОБА_7 повторно з метою заволодіння чужим майном шляхом обману зареєструвався користувачем електронного аукціону aukro.ua під логіном vlad_cheron та скерував електронного листа зі своєї електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 від імені користувача електронного аукціону ОСОБА_8 , електронна адреса якого ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 користувачу електронного аукціону
ОСОБА_9 , яка була переможцем торгів по лоту орбітрек «Тоtаl Sроrt КЕ118», виставленому на торги користувачем ОСОБА_10 . У цьому листі, назвавшись продавцем лоту, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 перерахувати гроші в сумі 1400 гривень за придбаний товар на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_11
28 квітня 2015 року приблизно о 09.52 год. ОСОБА_9 , будучи впевненою в тому, що реквізити банківського рахунку їй дав продавець лоту ОСОБА_10 , перерахувала гроші в сумі 1400 грн на вказаний картковий рахунок.
У подальшому ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_11 та повідомив, що він перерахував грошові кошти для покупки мобільного телефона «Jiayu», виставленого на торги ОСОБА_11 , після чого домовився про зустріч з ним. При зустрічі ОСОБА_6 , оглянувши телефон, не придбав його, а забрав гроші в ОСОБА_11 , які йому перерахувала ОСОБА_9 .
25 квітня 2015 року ОСОБА_6 зареєструвався користувачем електронного аукціону аukrо.uа під логіном pasha-raschuk та 27 квітня
2015 року аналогічним способом повторно заволодів належними
ОСОБА_12 грошима в сумі 1900 грн.
03 липня 2015 року ОСОБА_6 знову зареєструвався користувачем електронного аукціону «aukro.uа» під логіном ОСОБА_13 і наступного дня таким же шляхом повторно заволодів належними ОСОБА_14 грошима в сумі 4300 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 травня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не заперечуючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, указує на істотне порушення кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, у зв`язку з чим просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, засуджений указує на те, що місцевий суд при призначенні покарання належним чином не врахував дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання, на що не звернув уваги апеляційний суд. Крім того, засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що під час досудового слідства та розгляду кримінального провадження судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки йому не було надано захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який просив касаційну скаргу задовольнити, пояснення прокурора, який вважав, що постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Доведеності винуватості засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК колегія суддів не перевіряла, оскільки законність і обґрунтованість вироку
в цій частині не оскаржувалися.
Доводи засудженого, наведені ним у касаційній скарзі, про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК зі звільненням
від його відбування на підставі ст. 75 цього Кодексу, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання місцевий суд урахував всі обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_6 злочинів, один з яких є тяжким злочином, відсутність обтяжуючих обставин та наявність пом`якшуючих визнання винуватості, щире каяття, його молодий вік та часткове відшкодування завданої шкоди, а також урахував особу засудженого (є таким, що має судимість за вчинення аналогічних злочинів, вчинив злочин під час іспитового строку, є працевлаштованим, за місцем проживання характеризується позитивно).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене
ОСОБА_6 покарання, його вид і строк визначено судом правильно, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для застосування до ОСОБА_6 положень
статей 69, 75 КК, не вбачає.
Зазначені доводи засудженого ОСОБА_6 про суворість призначеного покарання перевіряв і суд апеляційної інстанції та правильно визнав їх безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував у рішенні, вважати його необґрунтованим чи сумнівним немає підстав. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про порушення його права на захист під час досудового слідства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі доводи засудженого спростовуються долученою прокурором у судовому засіданні касаційного суду пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 , де останній, будучи ознайомлений зі своїми процесуальними правами, в тому числі з правом на першу вимогу мати захисника, власноруч поставив свій підпис у тому, що права йому роз`яснені та зрозумілі.
У подальшому під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_6 було вручено пам`ятку про його права та обов`язки, однак останній не клопотав про надання йому захисника для захисту його прав та інтересів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону
та фактів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів не виявила.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 травня

2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3