Справа № 396/477/17
Провадження № 1-кп/396/93/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта загальна середня, працючого сторожем в Новоукраїнському НВК гімназії № 7, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також осіб похилого віку не має, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_5
28 березня 2017 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Згідно обвинувального акту, 15.02.2017 року, близько 11.00 години, ОСОБА_3 , їдучи на автомобілі ЗАЗ 1102, який перебуває у його користуванні, по вул. Миколи Вороного в м. Новоукраїнка, помітив на дорозі автомобільний легковий причеп марки ПП 2,8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у його верхній частині був скріплений брезентом до бортів причепу та на якому знаходились універсальний набір інструментів у пластиковому кейсі та 20 порожніх алюмінієвих бідонів об`ємом 40 літрів кожен.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, останній, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, попросив допомоги у пасажира свого автомобіля ОСОБА_6 , завіривши у правомірності його дій, після чого з допомогою останнього, прикріпивши причеп із наявним на ньому майном до автомобіля, на якому вони рухались, закотили майно до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_3 , після чого, продовжуючи єдиний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 універсальний набір інструментів у пластиковому кейсі взяв із причепу, помістив до свого автомобіля, після чого покинув територію домоволодіння по АДРЕСА_2 та перевіз його до території домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Згідно висновку експерта № 109 від 23.02.2017, станом на момент кримінального правопорушення 15.02.2017 року, ринкова вартість одного автомобільного легкового причепу марки ПП 2,8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , у нормальному справному стані складає: 3236,75 грн., ринкова вартість одного універсального набору інструментів ТМ YATO YT-1269 (у пластиковому кейсі) бувшого у використані 1,5 року (з липня 2015 р.) у нормальному стані складає 1676,79 грн., ринкова вартість одного алюмінієвого бідону, об`ємом 40 л. бувшого у використані 10 р. (з 2007 р.) у доброму стані складає 171,26 грн.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8338, 74 грн.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України.
27.03.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. У зв`язку з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди потерпілому, останній, відмовляється заявляти цивільний позов. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнав, вказав, що вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просив суд затвердити угоду про примирення, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити досягнуту між ним та обвинуваченим угоду про примимрення, оскільки матеріальна шкода йому повністю відшкодована.
Прокурор під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши угоду про примирення від 27.03.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 встановив.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 від 27 березня 2017 року, - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.
Речові докази - автомобільний легковий причеп марки ПП 2,8 реєстраційний номер НОМЕР_3 , 20 порожніх алюмінієвих бідонів, об`ємом 40 літрів кожен та універсальний набір інструментів у пластиковому кейсі, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту проголошення, обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами пятою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Головуючий: ОСОБА_1