Справа № 386/395/17
Провадження № 1-кп/386/64/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000104 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свірневе Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, не депутата, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

12 березня 2017 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_3 , звернув в напрямку долини по стежці. Проходячи по вказаній стежці, ОСОБА_5 позаду будинку ОСОБА_4 помітив оперту на житловий будинок металеву драбину, після чого у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаної металевої драбини. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 пішов додому, де очікував нічний час доби, щоб залишитись непоміченим при викраденні драбини. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 12 березня 2017 року близько 21 години через неогороджену частину зі сторони присадибної ділянки, шляхом вільного доступу, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав та обернув на свою користь, металеву драбину довжиною 4,2 метра, вартість якої відповідно до висновку експерта від 20.03.2017 року становить 300 грн., внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
24 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000104 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; обвинувачений ОСОБА_5 заподіяну потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 300 грн. повністю відшкодував в ході досудового розслідування, шляхом повернення викраденої металевої драбини; потерпілий ОСОБА_4 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_5 умов угоди, буде підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом щиро кається.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілим ОСОБА_4 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного ОСОБА_5 , який добре характеризується, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття, обставини, що обтяжують покарання до яких відноситься вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а тому узгоджена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим ОСОБА_4 виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні і такі заходи не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: металеву драбину довжиною 4,2 метра, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 необхідно залишити йому як власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000104 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 березня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази: металеву драбину довжиною 4,2 метра, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1