Справа № 159/5897/15-к
Провадження № 1-кс/159/441/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0001089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0001089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Скарга мотивована тим, що слідчим в ході досудового розслідування не було повно та об`єктивно встановлено усіх обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та передчасно зроблено висновок про те, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад такого кримінального правопорушення (злочину). Заявник вказує, що після отримання в кінці липня 2012 року від нього грошової позики в сумі 20000 гривень, ніби-то для розвитку бізнесу, ОСОБА_5 мав можливість повернути позичену суму коштів, оскільки працював та продовжує працювати за кордоном, де отримує заробітну плату, однак, не зробив цього. Крім цього, як вказує заявник, до отримання грошових коштів від нього, ОСОБА_5 так само, ніби-то позичив, а фактично заволодів шляхом вчинення шахрайських дій, грошовими коштами в сумі 2000 доларів США в іншої особи ОСОБА_6 , якій також не повернув вказані кошти, а в січні 2013 року позичив грошові кошти в ОСОБА_7 , якій також не повернув отриману ним суму коштів. Вважає, що отримуючи, таким чином, кошти у всіх вище перелічених осіб, ОСОБА_5 не мав на меті повертати такі кошти особам, у яких він отримував гроші, у тому числі, і самому заявнику, оскільки маючи боргові зобов`язання за уже позиченими коштами, ОСОБА_5 продовжував брати гроші в борг, не повертаючи такі борги своїм кредиторам, після чого фактично виїхав за кордон, де проживає та працює. Вказує, що слідчий не з`ясував причин, з яких ОСОБА_5 не виконав свого боргового зобов`язання, зокрема, перед заявником, не з`ясував майнового стану позичальника на час отримання ним позики та в подальшому, а також того, чи мав ОСОБА_5 реальну можливість повернути кошти, і якщо так, то чому не повернув, виїжджаючи фактично кожних шість місяців за кордон на заробітки. Зазначає, що слідчим не надано правової оцінки вказаним обставинам. Вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що винесена передчасно та прохає її скасувати.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу з підстав, що в ній наведені та викладені вище. Прохає скасувати постанову слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0001089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти доводів, наведених у скарзі заявника та пояснив, що він виконав усі необхідні та належні слідчі дії у даному кримінальному проваджені, в результаті чого встановив наявність між сторонами цивільно-правових відносин та відсутність складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.190 КК України і виніс постанову від 04.11.2016 року про закриття даного кримінального провадження. Прохає відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення заявника та слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження №0001089, вважаю, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається з витягу із кримінального провадження №0001089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2015 року слідчим Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 було внесено відомості з фабулою про те, що 01.08.2012 року ОСОБА_5 , 1972 р.н., шляхом обману та зловживання довірою, під приводом позики готівки, заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 21200 гривень, чим спричинив останньому майнову шкоду на вказану суму; правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК України.

За результатами досудового розслідування кримінального провадження №0001089 слідчим Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 було зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та 04.11.2016 року винесено постанову про закриття такого кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, - на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови підставою для винесення такої постанови слугувало, зокрема, те, що слідчим було встановлено факт наявності між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 цивільно-правових відносин, про що, на думку слідчого, свідчить письмова розписка позичальника про зобов`язання повернути позичені у заявника кошти у визначений у розписці строк, а також вказує на відсутність в діях ОСОБА_5 умислу на заволодіння коштами ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою останнього. Із урахуванням наведеного слідчий дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Такі висновки слідчого є передчасними і не відповідають вимогам закону з наступних причин.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку уже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виконання органом досудового розслідування завдань, які покладені на нього нормами КПК України, виконання їх у відповідності до вимог закону та в межах конкретного кримінального провадження є обов`язковою умовою досягнення мети незалежного, повного, неупердженого та об`єктивного розслідування. Слідчий зобов`язаний виконати усі необхідні та належні слідчі дії для встановлення істини у справі, перевірити наведені заявником доводи та надати ним відповідну правову оцінку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0001089, слідчий ОСОБА_9 не виконав усіх необхідних слідчий дій для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Так, не зважаючи на те, що в розписці від 01.08.2012 року позичальник ОСОБА_5 , - зобов`язувався повернути позичені у ОСОБА_8 грошові кошти в строк до 01.01.2013 року, однак, не виконав свого зобов`язання у вказаний термін і в подальшому та не повернув отримані ним у заявника кошти, - слідчим не було надано правової оцінки таким діям ОСОБА_5 та не перевірено чи мав останній майнову можливість повернути борг заявнику і, якщо так, то чому не виконав взятого на себе грошового зобов`язання. Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження №0001089, в ході досудового розслідування стало відомо про те, що ОСОБА_5 періодично виїжджає за межі України на роботу. Слідчим не перевірено, чи отримував ОСОБА_5 прибуток від таких робіт за кордоном, як не перевірено і реального майнового стану останнього на предмет того, чи мав боржник реальну можливість, заробляючи кошти за кордоном, повернути позичені кошти, і, якщо так, то чому не виконав грошового зобов`язання. Не перевірено в ході досудового розслідування чи володіє ОСОБА_5 майном (рухомим чи нерухомим) або ж грошовими вкладами (іншими грошовими заощадженнями) за рахунок яких він міг би повернути отримані від заявника грошові кошти. Як убачається з матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної постанови, ОСОБА_5 було отримано не одну, а кілька позик у різних осіб і такі особи були визнані слідчим потерпілими у даному кримінальному провадженні. В оскаржуваній постанові слідчим не надано правової оцінки таким діям ОСОБА_5 щодо інших потерпілих, зокрема, в частині того, чи мав останній намір повертати борг потерпілим, отримуючи від них кошти, та чи повідомляв він наступних кредиторів про уже існуючі у нього попередні боргові зобов`язання.

Вказані обставини є суттєвими і їх з`ясування прямо впливає на встановлення факту наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

В оскаржуваній постанові слідчим не перевірено вище вказаних обставин та не надано будь-якої оцінки таким доводам заявника, хоча останній заявляв про вказані обставини ще під час його допиту в якості потерпілого. Наявність, сама по собі, письмової розписки ОСОБА_5 , на яку покликається слідчий в оскаржуваній постанові, не виключає наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України в діях позичальника та можливості заволодіння ним коштами позикодавця шляхом вчинення шахрайських дій. Слідчому необхідно отримати та перевірити інформацію про те, чи володіє ОСОБА_5 житловими (нежитловими) приміщеннями, земельними ділянками, транспортними засобами чи грошовими вкладами, і, якщо так, то чому не вчиняє необхідних дій щодо такого майна для повернення за рахунок його реалізації боргу заявнику та іншим потерпілим, якщо на час отримання від них грошових коштів він не мав наміру заволодівати такими коштами і мав намір повернути їх потерпілим. Такі обставини підлягають перевірці та оцінці в межах даного кримінального провадження, і лише після цього слідчий повинен, надавши аналіз здобутого в ході досудового розслідування, зробити висновки щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження має містити не лише перерахунок здобутого слідством, а аналіз цього здобутого з висновками по кожному твердженню заявника в його заявах про вчинене кримінальне правопорушення, його клопотаннях та скаргах.

Кримінальне провадження закриває слідчий чи прокурор, а не слідчий суддя. Слідчий суддя не може підмінити собою слідчого чи прокурора і замість них аналізувати здобуте слідством і робити висновки щодо цього здобутого. Слідчий суддя має перевірити законність і обґрунтованість висновків слідчого і прокурора і якщо таких висновків немає він позбавлений можливості їх перевірити. Якщо висновки відсутні, слідчий суддя має скасувати постанову про закриття кримінального провадження і повернути матеріали слідчому та прокурору з тим щоб вони ці висновки зробили.
Висновки мають робитися щодо елементів складу кримінального правопорушення, які відсутні (якщо провадження закривається через відсутність такого складу), у постанові мають бути вказані ці елементи разом з обґрунтуванням чому слідчий чи прокурор прийшов до такого висновку.

Як убачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим не було виконані вище згадані вимоги.

Крім цього, висновки мають робитися щодо кожного твердження заявника в його заявах про вчинене кримінальне правопорушення, його клопотаннях та скаргах. Така вимога ґрунтується на практиці Європейського Суду і не може бути проігнорована попри складність її виконання.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Із урахуванням вище викладеного, слідчий передчасно, та без повної і належної перевірки усіх належних та допустимих доказів дійшов висновку про відсутність в діях складу кримінального правопорушення (злочину) та виніс оскаржувану постанову, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 04 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0001089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1