УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/2921/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
представника ОСОБА_9
встановила:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 пройшов процес виправлення, самовідновлення, що і відображається в його характеристиці від негативної до позитивної.
На думку захисника, суд неправильно зазначив, що отримані засудженим два з трьох заохочень не свідчать про його сумлінне ставлення до праці. Законодавством взагалі не визначено обов`язкової наявності заохочень для застосування умовно-дострокового звільнення.
Оскаржуваною ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.04.2017 року ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Суд умотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 за період відбуття покарання має 2 заохочення за участь у суспільному житті, які не
пов`язані зі ставленням його до праці, і одне заохочення за сумлінну поведінку, яке застосовано 18.03.2016 року. З цього часу більше року заохочень, які б свідчили про його активну участь в суспільному житті чи ставленні до праці не застосовувалося.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_7 перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Порядок та підстави звільнення засуджених умовно достроково від відбування покарання передбачені ст. 81 КК України.
Відповідно до положень ч.2 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно матеріалів судової справи ОСОБА_7 засуджений 11.07.2014 року вироком апеляційного суду м. Києва за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.
3/4 строку покарання ОСОБА_7 відбув 14.02.2017 року.
Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с.20), ОСОБА_7 за весь період відбування покарання мав три заохочення та одне стягнення у вигляді поміщення у карцер на три доби.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заохочення, які отримав засуджений ОСОБА_7 в основному не пов`язані із його поведінкою та ставленням до праці, тому також не вбачає підстав для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновки суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: