Справа № 399/1078/15-к
Провадження № 1-кп/399/2/17
ВИРОК
Іменем України
31 травня 2017 року сел. Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Онуфріївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

2 травня 2015 року приблизно о 2 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля кафе-бару «Жемчужина», розташованого по вул. 50 років Жовтня, 23 в сел. Онуфріївка Кіровоградської області, де у останнього винник умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Реалізовуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи біля входу в приміщення кафе-бару підбурював, провокував на вчинення іншими присутніми особами бійки та в ході сварки безпідставно умисно наніс один удар правою рукою в область шиї потерпілій ОСОБА_6 , яка намагалася припинити бійку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Від вказаного удару ОСОБА_9 впала на поверхню асфальту.

Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом, обвинувачений ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в приміщенні кафе-бару умисно, безпідставно з особливою зухвалістю почав пошкоджувати майно належне потерпілій ОСОБА_10 , яке знаходилося в приміщенні бару, а саме: перекидав столи із посудом, кидався стільцями у інших відвідувачів кафе-бару, намагався розбити дзеркало в приміщенні бару, пошкодити аудіоапаратуру та на зауваження присутніх не реагував, чинив фізичний опір та продовжував свої злочинні дії.

Він же, 02.05.2015 року приблизно о 02.00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кафе-бару «Жемчужина», розташованого по вул. 50 років Жовтня, 23 в сел. Онуфріївка Кіровоградської області, усвідомлюючи, що в обстановці, яка склалася, а саме наявність уламків від розбитого скла на підлозі, перекинутих столів та стільчиків, на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_11 , бажаючи спричинити їй тілесні ушкодження, умисно штовхнув ОСОБА_12 , що призвело до падіння останньої на підлогу, де знаходилися уламки розбитого ним кухонного посуду та пляшок.

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_4 , в результаті падіння потерпілої ОСОБА_13 , їй були спричинені тілесні ушкодження у виді рани лівої кісті з пошкодженням сухожиль розгиначів 2-го пальця, синців на лівому стегні та голені, забою лівого стегна та голені, які відповідно до висновку експерта № 117 від 27.05.2015 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії середніх, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, шляхом умисного поштовху останньої на уламки розбитого скла, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні бару, від свого злочинного умислу не відмовився та продовжував свої протиправні дії, направленні на подальше спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 неодноразово кидав у бік потерпілої стільчиками, однак його дії були припинені іншими присутніми.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, вважає себе невинуватим, суду пояснив, що в цей день о 12 годині ночі з`явився до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зайшов до приміщення бару, а потерпіла ОСОБА_6 підійшла до нього, перебуваючи в стані явного алкогольного сп`яніння, і вимагала 10 гривень за вхід, коли обвинувачений відмовився, в них виник конфлікт.

Залишившись там відпочивати, обвинувачений купив собі пиво та вийшов на подвір`я, там була якась бійка і він підійшов розбороняти, а потерпіла підійшла і в них розпочалась сварка, в ході якої обвинувачений її штовхнув, проте тілесних ушкоджень не наносив.

Коли потерпіла зайшла до приміщення, він пішов за нею, і вона розбила йому голову пляшкою. Також пояснив, що кидав стільці, але умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій в нього не було. Після цього його працівниками поліції було доставлено до відділу, де він знаходився дві години, а потім відпустили додому.

Додав, що додому не дійшов, бо втратив свідомість і прокинувся вранці перебуваючи на зупинці, що розташована біля районної лікарні. Прийшовши додому, мати викликала швидку допомогу і на протязі двох тижнів він перебував на лікуванні у лікарні зі струсом головного мозку. Тілесних ушкоджень та крові на ОСОБА_6 обвинувачений не бачив. Також обвинувачений повідомив, що після лікування звернувся до відділу поліції, написав заяву щодо нанесених йому тілесних ушкоджень, однак через деякий час дізнався, що кримінальне провадження за його заявою закрите.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , висновки суду про його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень ґрунтуються на показаннях потерпілої, свідків, доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово намагався в барі, власником якого вона є, чинити хуліганські дії. За два тижні до цього вона розмістила оголошення, що 1 травня вхід до приміщення буде платний, бо вона запросила музичну группу з м. Кременчука, бо хотіла зробити свято для селища. Того дня обвинувачений відмовився платити за вхід, сидів за столом, насміхався і висловлювався нецензурними словами. На вулиці біля приміщення кафе-бару близько 21:30 год. обвинувачений ОСОБА_4 почав бити пляшки і підбурювати інших відвідувачів до бійки, на зауваження не реагував. Коли вона підійшла до нього і зробила зауваження, він її відштовхнув та почав ображати. Коли підійшла свідок ОСОБА_14 , обвинувачений заспокоївся, проте через деякий час знову підійшов до потерпілої та почав погрожувати, а після цього наніс сильний удар в область шиї, від якого вона впала, порвала верхній одяг та отримала синці. Після цього обвинувачений направився до приміщення кафе-бару та почав пошкоджувати посуд, столи, стільці, незважаючи на те, що його намагались стримувати. На столах, біля дверей та на підлозі були биті пляшки та посуд, обвинувачений штовхнув потерпілу на побиті пляшки, в результаті чого вона поранила руку.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що того дня відпочивав в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і бачив як потерпіла ОСОБА_6 підійшла до обвинуваченого ОСОБА_4 і він її вдарив, від чого та впала на землю. Також пояснив, що тримав обвинуваченого, щоб він далі не спричиняв потерпілій шкоду. До бару свідок не заходив і що відбувалося в середині він не бачив, коли обвинувачений ОСОБА_4 вийшов з приміщення, його голова та одяг були в крові.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що знаходився того дня на чергуванні у поліції у слідчо оперативній групі. Від чергового отримали повідомлення про виклик до кафе - бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Коли прибули на місце пригоди приміщення кафе-бару було зачинено, коло будівлі не було нікого. Потім відчинилися двері приміщення, свідок зайшов і побачив потерпілу ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_14 та її сестру, які розповіли, що сталась бійка, що він і задокументував. Також повідомив, що у потерпілої була порізана рука, на підлозі лежало скло.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що відпочивала в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 01.05.2015 року. Коли бар зачинявся, відбулась бійка між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпіла ОСОБА_6 вийшла щоб зробити зауваження їм, і в неї відбувся конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_4 . Також додала, що обвинувачений вів себе агресивно та знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він приїхав до кафе - бару «Жемчужина» вночі близько 00:30 годині та побачив, що біля бару стояло багато людей і серед них стояла його знайома ОСОБА_17 . Свідок зайшов у бар, а за ним зайшла ОСОБА_6 , а також ОСОБА_4 . Обвинувачений почав кидати стільці, потім штовхнув потерпілу, яка впала на стіл з посудом, стіл впав, посуд побився і ОСОБА_6 впала на скло та порізала руку. Піднявшись, потерпіла ОСОБА_6 пішла за барну стійку та сиділа заспокоювалася, а обвинувачений, в цей час, висловлювався нецензурною лайкою.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень 2 травня 2015 року близько 2 години 00 хвилин поблизу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » обвинуваченим ОСОБА_4 /а.с. 85/.

З висновку експерта № 117 від 27.05.2015 року, на тілі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості, а саме тілесні ушкодження у виді рани лівої кісті з пошкодженням сухожиль розгиначів 2-го пальця, синців на лівому стегні та голені, забою лівого стегна та голені, які могли утворитися від дії гострих предметів, які мають ріжучі властивості, та дії тупих предметів /а.с. 98, 99/.

Оглянутими в судовому засіданні відеозаписами камери відеоспостереження з приміщення будівлі та кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зафіксовано нанесення удару потерпілій в область шиї біля приміщення кафе-бару, а також вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 хуліганських дій в середині приміщення /а.с. 96/.

На підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які є підставою для ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, вищевикладене дає суду підстави розцінювати в якості правдивих і достовірних показання потерпілої ОСОБА_6 , яка, протягом судового допиту не змінювала своїх показань в частині опису основних і суттєвих обставин подій, що мали місце за її участі, відтворюючи їх однозначно і впевнено.

Крім цього, суд не бере до уваги надані стороною захисту в якості доказів копії кримінального провадження № 0000193 від 05.05.2015 року за заявою ОСОБА_4 , зокрема висновок експерта № 103 від 06.05.2015 року, згідно якого на тілі обвинуваченого виявлені легкі тілесні ушкодження, оскільки вказані документи не спростовують встановлену в судовому засіданні вину обвинуваченого у вчиненні хуліганства та спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Крім того, надані захисником та обвинуваченим документи є доказами в іншому кримінальному провадженні, в якому обвинувачений ОСОБА_4 є потерпілим.

Доводи обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочинів передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України суд вважає безпідставними, оскільки жодного належного їм доказу суду надано не було, у зв`язку з чим вони не спростовують письмових матеріалів кримінального провадження.

Аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України в судовому засіданні доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом не виявлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує всі обставини кримінального провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я.

ОСОБА_4 за місцем проживання згідно з довідкою-характеристикою характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, працездатний, раніше не судимий.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 122 КК України в межах санкції статті у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016, ст. 76 КК України викладено в новій редакції та п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України в редакції Закону від 07.09.2016) передбачено, що суд, у разі звільнення від відбування покарання, покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Тобто, покладення обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, на особу, яку звільняють від відбування покарання з іспитовим строком, є обов`язковим.

При цьому, ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначає обов`язки, які суд може покласти на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Тобто, вказана редакція Закону передбачає право суду застосувати до особи обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення 2 травня 2015 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII чинності, тому обов`язкове застосування п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в даному випадку погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_4 та за вказаних обставин застосуванню не підлягає.

Враховуючи обставини справи, особу винного, а також те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до переконання, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням передбаченим ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з тим, при застосуванні ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на обвинуваченого у зв`язку з його звільненням від покарання, суд враховує зміни до цієї норми кримінального закону, що були внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року, відповідно до яких назва органу виконання покарання «кримінально-виконавча інспекція» була змінена на «уповноважений орган з питань пробації».

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 на суму 100000 грн. на відшкодування обвинуваченим завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної та моральної шкоди. В ході розгляду кримінального провадження потерпіла просила цивільний позов залишити без розгляду, претензій до обвинуваченого не має. На суворій мірі покарання не наполягала .

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ по кримінальному провадженні, а саме: лазерний оптичний диск з відеозаписом камер спостереження з приміщення будівлі та кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому наступні покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України - 2 роки обмеження волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - лазерний оптичний диск з відеозаписом камери спостереження з приміщення будівлі та кафе-бару зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1