Справа № 461/7960/16-к
Провадження № 1-кс/461/6030/16
УХВАЛА

іменем України

08.12.2016 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанов старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 21.10.2016 року про відмову у задоволенні клопотання від 18.10.2016 року; зобов`язати останнього задоволити таке клопотання; частково скасувати постанову слідчого, а саме в частині незадоволення пунктів 1-3, 7 та частково п.6; зобов`язати слідчого задоволити таке клопотання по зазначених пунктах; зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР про злочин щодо невиконання рішення суду слідчими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; зобов`язати слідчого розглянути заяву від 15.11.2016 року та долучити її до матеріалів справи.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000006 від 20.01.2015 року. Зазначає, що постанови слідчого від 18.11.2016 року та від 21.10.2016 року є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Стверджує, що заява ОСОБА_3 від 15.11.2016 року не розглянута слідчим у строки, передбачені КПК України. Просить скаргу задоволити.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що перебуває на слідчих діях у м.Ужгород Закарпатської області. Суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду скарги, оскільки таке не підтверджене належними та допустимими доказами та відповідно до вимог КПК України участь слідчого при розгляді не є обов`язковою.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 1-2 ст. 55 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилаєтьсяїй.

Слідчим суддею встановлено, що 18.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив: 1) долучити до матеріалів кримінального провадження копію ухвали Галицького районного суду м.Львова від 09.04.2015 року та провести відповідні слідчі та інші дії для дослідження даного факту і встановлення осіб, що вчиняли дії, які спричинили катування ОСОБА_3 ; 2) долучити до матеріалів провадження копію листа № 10/19-15/4494 від 03.08.2016 року за підписом начальника УВП № 19 ОСОБА_7 та провести відповідне дослідження фактів, які свідчать про відсутність дій зі сторони відповідальних осіб, що повинні були вжити заходів для унеможливлення катування заявника після проведеної експертизи; 3) внести у ЄРДР повідомлення про злочин, передбачений ст.ст. 365, 382 та іншими КК України, який вчинили слідчий СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що здійснювали досудове розслідування по даному кримінальному провадженню; 4) встановити осіб, які повинні були забезпечувати охорону здоров`я ОСОБА_3 під час тримання під вартою і виконувати такі дії до і після встановлення експертизою факту наявності психічного захворювання в період досудового розслідування та судового слухання (слідчі, працівники СІЗО, медичні працівники СІЗО та експерти, що проводили експертизи, судді та ін.) тапровести для цього необхідні слідчі та процесуальні дії; 5) провести необхідні слідчі та інші дії для встановлення законності позбавлення волі психічнохворого; 6) внести зміни в ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000006, враховуючи практику ЄСПЛ, в частині кваліфікації злочину проти здоров`я катування, а також відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова про внесення у ЄРДР, в частині зміни фабули відповідно до заяви від 01.10.2014 року стосовно ОСОБА_9 , який по невідомій причині не був внесений у запис про злочин в ЄРДР; 7) внести зміни в ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000006 повідомлення про злочини, які були вчинені працівниками колишнього УДСБЕЗ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 , Морозом, ОСОБА_11 , відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка була долучена до справи рішенням заступника прокурора області та дослідити яку ухвалив Апеляційний суд Львівської області; 8) залучити експертів для проведення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи; 9) провести необхідні слідчі та інші дії для дослідження фактів, про які заявлено у заяві від 17.02.2015 року, в межах яких провести допити в присутності потерпілого працівників колишнього УДСБЕЗ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Мороза; 10) провести необхідні слідчі і оперативні дії щодо дослідження фактів порушень, що зафіксовані у відеозапису з огляду ОСОБА_3 , під час його затримання; 11) провести одночасні допити із співучасниками та особами, котрим було відомо про побиття ОСОБА_3 та котрі були співучасниками побиття, але не вжито відповідних дій ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , працівник автозаправки ОСОБА_20 ), допитати ОСОБА_21 та в разі потреби провести повторний огляд матеріалів провадження і отримати такі дані чи у передбаченому Законом порядку дізнатись адреси вищевказаних осіб; 12) надати ОСОБА_3 довідку про рух кримінально провадження № 0000006 від 20.01.2015 року належної форми і належно завірену від дати внесення в ЄРДР.

Слідчим СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено. У своїй постанові слідчий вказав, що відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01.10.2014 року внесенні на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14.01.2015 року, клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження документів та відеозапису не видалось за можливе, оскільки останні ОСОБА_3 до клопотання не додані. Зазначив також, що питання щодо встановлення осіб, які повинні були забезпечувати охорону здоров`я ОСОБА_3 , під час тримання останнього під вартою не є процесуальною дією та виходить за межі дослідженняу кримінальному провадженні. Окрім того, вимога внесення в ЄРДР відомостей про вчинення злочину слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_22 не є процесуальною дією. Вказано також про те, що стаціонарна судово-психіатрична експертиза ОСОБА_3 проведена, відтак підстав для призначення комплексної експертизи немає. Слідчим зазначено, що свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 допитані у даному кримінальному провадженні, а проведення одночасного допиту є правом слідчого. Крім цього зазначається, що допит ОСОБА_27 ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та понятих є недоцільним, а свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 не були допитані укримінальному провадженні, тому одночасний допит зазначених осіб є неможливим.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України процесуальними (в тому числі слідчими та розшуковими) діями у кримінальному провадженні є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею встановлено, що заявлені ОСОБА_3 в клопотанні від 18.10.2016 року вимоги 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 12 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Вимога заявника щодо проведення необхідних слідчих та інших дій для встановлення законності позбавлення волі психічнохворого не конкретизована, тобто ОСОБА_3 не вказано, які саме слідчі дії необхідно провести слідчому.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого щодо відмови у задоволенні вимог заявника, зазначених у п.п.3, 6, 7, 12 прохальної частини клопотання від 18.10.2016 року, оскільки такі питання не є процесуальними діями в розумінні ст.223 КПК України. А щодо п.4, то питання щодо встановлення осіб, які повинні були забезпечувати охорону здоров`я ОСОБА_3 , під час тримання останнього під вартою не є процесуальною дією та виходить за межі дослідження у даному кримінальному провадженні.

Що стосується вимоги ОСОБА_3 про призначення судової комплексної психолого-психіатричної експертизи слідчий суддя зазначає, що підстав для проведення такої експертизи немає, відтак слідчим підставно відмовлено у задоволенні такої вимоги.

Слідчий суддя також вважає за необхідне відмовити у задоволенні п.9 вимоги вищевказаного клопотання, оскільки як вбачається з постанови від 21.10.2016 року про відмову у задоволенні клопотання, заява ОСОБА_33 від 17.02.2015 року начальником відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_34 скерована для долучення до матеріалів кримінального провадження. Слідчим під час розгляду зазначеної заяви, в рамках досудового розслідування, допитано останнього та оглянуто копію журналу судового засідання від 14.09.2014 року, під час якого допитані свідки з вказаних у заяві питань. Оцінка кожного доказу у кримінальному провадженні №0000713 за обвинуваченням ОСОБА_3 з точки зору належності, допустимості, достовірності буде надана в ході судового розгляду. Відтак, підстав для повторного допиту колишніх працівників УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_35 немає.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу ОСОБА_3 на те, що його вимоги клопотання в цій частині фактично зводяться до того, що він просить суд на стадії досудового розслідування надати оцінку зібраним органом досудового розслідування доказам.
Відповідно до положень ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Суд вважає за доцільне вказати скаржнику, що відповідно до ч.3 ст. 89 КПК України він вправі подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими виключно під час судового розгляду кримінального провадження по суті.
Що ж стосується пунктів 1, 2, 10 вимог прохальної частини клопотання ОСОБА_3 від 18.10.2016 року, слідчий суддя вважає, що у задоволенні таких вимог необхідно також відмовити, оскільки, як вбачається з постанови слідчого від 21.10.2016 року, копії ухвали від 09.04.2015 року, копії листа №10/19-15/4494 від 03.08.2016 року, відеозапис затримання ОСОБА_3 як додатки до клопотання до матеріалів кримінального провадження не додані. Також, даний факт вбачається і з самого клопотання, де у розділі додатки не зазначено вище перелічених документів та відеозапису. Відтак, слідчий дійшов обґрунтованого висновку, що долучити зазначені документи до матеріалів провадження №0000006 від 20.01.2015 не видається за можливе.

Пункт 11 прохальної частини клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задоволити частково виходячи з наступного.

Слідчий суддя зазначає, що одночасний допит ОСОБА_3 з ОСОБА_24 проведено, а свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_37 у даному кримінальному провадженні не допитано. Відтак в цій частині клопотання необхідно відмовити частково та зобов`язати слідчого допитати вказаних осіб.

Разом з тим, вимогу щодо одночасного допиту ОСОБА_3 з ОСОБА_38 , ОСОБА_18 , ОСОБА_39 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 необхідно задоволити з метою усунення протиріч у їх показах.

Таким чином, постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 21.10.2016 року необхідно скасувати частково.
Окрім того, слідчим суддею встановлено, що 15.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просив: 1) провести допит ОСОБА_40 в присутності ОСОБА_3 і одночасний, задля встановлення розбіжностей в показах і виявлення правди в подіях того часу; 2) провести допит в присутності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_41 та адвоката ОСОБА_42 ; 3) встановити черговість дій - допит ОСОБА_40 , допит ОСОБА_41 , допит ОСОБА_43 ; 4) встановити особи та адреси працівників АЗС, де ОСОБА_3 затримували та провести допити за участю ОСОБА_3 та даних осіб; 5) встановити особи працівників ДСО, що здійснили виїзд на виклик 02.04.2012 року на автозаправку на просп. Чорновола, біля Макдональдза у м. Львові та провести допит за участі ОСОБА_3 ; 6) провести допити у присутності працівників УДСБЕЗ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 та ОСОБА_44 для встановлення правди про події, що відбувались 02.04.2012 року під час незаконного затримання та побитті ОСОБА_3 ; 7) провести відтворення всіх подій злочину, що вчинили проти ОСОБА_3 02-03.04.2012 року та до 2014 року, коли ОСОБА_3 почали надавати психіатричну допомогу: автозаправка на просп. Чорновола біля Макдональдза, біля ГУ МВСУ у Львівській області, в приміщенні ГУМВСУ у Львівській області, в приміщенні прокуратури Львівської області, в ІТТ, в СІЗО.

Слідчим СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 вищевказане клопотання від 15.11.2016 року задоволено частково, а саме задоволено в частині долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 04.11.2016 року, допиту ОСОБА_45 за участю потерпілого ОСОБА_3 , допиту працівників ДСО, які 02.04.2012 року здійснювали виїзд на місце затримання ОСОБА_3 , і участю потерпілого, допиту працівників АЗС «WОG», які на той час перебували на робочому місці, за участю потерпілого. Відмовлено в частині допиту ОСОБА_40 та його одночасного допиту з ОСОБА_3 , допиті захисників, допиту ОСОБА_46 , відтворенні обставин події.

Так, слідчий суддя погоджується з твердженнями слідчого щодо задоволення вищевказаного клопотання в частині долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 04.11.2016 року, допиту ОСОБА_45 за участю потерпілого ОСОБА_3 , допиту працівників ДСО, які 02.04.2012 року здійснювали виїзд на місце затримання ОСОБА_3 , і участю потерпілого, допиту працівників АЗС «WОG», які на той час перебували на робочому місці, за участю потерпілого та відмови в частині відносно допиту захисників, оскільки останні відповідно до вимог ст.65 КПК України не можуть бути допитані в якості свідків у кримінальному провадженні.

Щодо пункту першого прохальної частини клопотання ОСОБА_47 від 15.11.2016 року слідчий суддя зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_17 25.02.2015 року допитаний у даному кримінальному провадженні, а вимога щодо одночасного допиту останнього з ОСОБА_3 вже задоволена слідчим суддею при розгляді питання про скасування постанови слідчого від 21.10.2016 року.

Що ж стосується вимоги про допит свідка ОСОБА_46 , слідчий суддя вважає, що слідчий дійшов вірного висновку, що його додатковий допит є недоцільним, оскільки такий вже був допитаний у даному кримінальному провадженні 20.02.2015 року. Відтак, в цій частині вимоги також необхідно відмовити.

Оскільки слідчим не вирішена вимога заявника, яка зазначена у п.7 клопотання від 15.11.2016 року, а саме щодо відтворення всіх подій злочину, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого розглянути дану вимогу відповідно до ст.220 КПК України, постановивши при цьому процесуальне рішення та належним чином повідомивши про таке заявника. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 18.11.2016 року необхідно скасувати частково.

Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_3 від 15.11.2016 року долучена до матеріалів вищевказаного кримінального провадження.

Також, слідчий суддя зазначає, що у вказаній заяві не конкретизовано, які слідчі-оперативні заходи необхідно вжити слідчому для перевірки показів, викладених у такій.

У свою чергу вимога ОСОБА_3 про подальше притягнення винних до відповідальності не входить до повноважень слідчого у даному кримінальному провадженні та виходить за його межі, а оскільки дана заява слідчим не розглянута, слідчий суддя вважає за необхідне дану вимогу задоволити частково та зобов`язати старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_3 у встановленні ст.220 КПК України строки та про прийняте рішення повідомити заявника.
Частиною першою ст.94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 9, 40, 220, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Скаргу задоволити частково.
Постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 21.10.2016 року скасувати частково.
Зобов`язати старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 провести одночасний допит ОСОБА_3 із ОСОБА_38 , ОСОБА_18 , ОСОБА_39 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 .

Зобов`язати старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 допитати свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_37 у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині постанову старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 21.10.2016 року залишити без змін.
Зобов`язати старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 розглянути пункт 7 клопотання ОСОБА_3 від 15.11.2016 року, за результатами розгляду якого постановити процесуальне рішення, про що повідомити заявника.
Зобов`язати старшого слідчого другого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.11.2016 року, за результатами розгляду якої постановити процесуальне рішення, про що повідомити заявника.
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1