УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , про надання дозволу на проведення огляду,-
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що рішенням 2 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 21.04.2016 за №183 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано дозволи на підготовку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі
Натомість як встановлено, вказані земельні ділянки відведені за рахунок земель, що згідно функціонального використання за планом зонування міста Ужгорода, затвердженого рішенням 1 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 10.03.2016 за №119, відносяться до земель ТР-3, зони СТО, АЗС, автопарків, гаражів та автостоянок, на яких згідно пояснювальної записки до плану зонування міста, не допускається будівництво житлових будинків, що призвело до марного використання учасниками бойових дій свого конституційного права на отримання земельної ділянки та здійснення будівництва індивідуальних житлових будинків, адже такі будувати на них заборонено.
Положенням чинного законодавства передбачено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
Згідно ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок також включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки), відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки) та інші.
Законодавство України встановлює, що деякі види користування земельними ділянками здійснюються тільки за проектами землеустрою та будь-яке відхилення від них може призвести до значних санкцій з боку контролюючих державних органів та цивільної, адміністративної або навіть кримінальної відповідальності.
Також без проекту землеустрою земельна ділянка не може бути зареєстрована у Державному земельному кадастрі та державна реєстрація прав на таку ділянку не може бути проведена.
При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.
Частиною 5 ст. 20 цього Кодексу передбачено, що види використання земельної ділянки визначаються з урахуванням містобудівної документації.
Згідно ст. 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.
Даний принцип використання земельної ділянки визначено також і статтею 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якою встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.
При цьому, вказаний режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, що встановлений у генеральних планах населених пунктів, є обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації (ч. 2 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Стаття 14 Конституції встановлює: «Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону».
Предметом злочину є земельна ділянка як об`єкт права власності.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, також покладається на прокурора.
У відповідності до ч.1 ст. ст.237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Частинною 2 вказаної статі встановлено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
В судовому засіданні слідчий підтримав внесене клопотання та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Положеннями ч. 2 ст. 237 КПК України визначено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Положеннями ч. 2 ст. 237 КПК України визначено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Керуючись ст. ст. 234, 235,237 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , про надання дозволу на проведення огляду задовольнити.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1