Справа № 147/79/17
Провадження №1-кп/148/135/17
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості

31 липня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина угоду про визнання винуватості по матеріалах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду з Апеляційного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, разом з угодою про визнання винуватості від 26.01.2017 та додані до нього документи у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України.

Відповідно до умов вказаної угоди, укладеної між прокурором Бершадської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України, сприяти встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із іспитовим строком визначеним судом та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості в повному обсязі, з обставин викладених в самій угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що угода ним укладена добровільно без будь-якого примусу, з мірою покарання він погоджується повністю та бажає, щоб угода була затверджена.

Відповідно до вимог ст. 474 ч. 7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, ст. 472 КПК України визначено зміст угоди про визнання винуватості. Зокрема в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність…, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення та звільнення від його відбування з випробовуванням.

В представленій суду угоді від 26.01.2017, умови викладенні в ній не відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України. А саме, за ч. 1 ст. 309 КК України, щодо незаконного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а саме: канабісу у перерахунку на висушену речовину 182,85 г, макової соломи 60,02 г та екстракту канабісу у перерахунку на висушену речовину 0,180 г. За ч.2 ст. 309 КК України щодо незаконного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах канабісу у перерахунку на висушену речовину 1986,28 г.

При цьому прокурором встановлено, що всі наркотичні засоби були придбані (знайдені) підозрюваним в один і той же час серпні-вересні 2016 року, але розміщенні для сушіння за різними адресами.

Крім того, при кваліфікації дій підозрюваного прокурором не враховано роз`яснення, викладенні в Постанові Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до ч. 2 п.4 якої, роз`яснено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
Таким чином, прокурором інкримінується ОСОБА_4 придбання, виготовлення, перевезення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, при цьому не встановлено, чи вживає сам обвинувачений вказані наркотичні засоби. В судовому ж засіданні встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, повідомив суд, що канабіс вживав декілька разів шляхом палінн, і декілька разів використовував для парення ніг. При цьому макову солому не вживав взагалі.

Із вказаних обставин, можна дійти висновку, що розмір вилучених наркотичних засобів не може свідчити про використання їх лише для власних потреб.

Крім того, при визначенні покарання прокурором зазначено загальне покарання за ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 309 КК України у виді 4 років позбавлення волі. При цьому, в порушення вимог КПК України щодо призначення покарання не вказано вимоги ст.70 КК України. В порушення вимог ст. 75 цього ж Кодексу не зазначено строк на який особа звільняється від покарання та в порушення вимог ст. 76 КК України не зазначено обов`язки, які покладаються на обвинуваченого.

В порушення вимог КПК України прокурором в угоді вказано особу ОСОБА_6 , який визнав свою винуватість, однак кримінальне провадження розглядається стосовно ОСОБА_4 .

Згідно ст. 474 ч.7 п.1 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

За таких обставин угода про визнання винуватості не може бути затверджена судом.

Відповідно до вимог ст. 314 ч.3 п.1 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 314-316, 472, 473 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 26.01.2017, укладеної між прокурором Бершадської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України, в зв`язку з невідповідністю угоди вимогам КПК та КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: