Справа № 572/2647/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , який є суб`єктом підприємницької діяльності, за попередньою змовою із групою невстановлених досудовим слідством осіб, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ №615 від 30 травня 2011 року 19 червня 2015 року приблизно о 16 годині 50 хвилин в урочищі «Болото» поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва, призначеної для подачі води під тиском, шляхом гідророзмиву грунту, займався видобуванням корисних копалин : дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину-сирцю, який, відповідно до постанови КМУ № 827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, при чому ОСОБА_5 за допомогою підхватки виловлював камінці бурштину-сирцю із лунки, що розмивалась внаслідок подачі води під тиском від мотопомпи.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав повністю. По суті обвинувачений пояснив, що дійсно у час та місці, вказаних в обвинуваченні він перебував в урочищі «Болото», що поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, куди приїхав на належному ОСОБА_7 автомобілі з метою викинути будівельне сміття. Зі слів обвинуваченого на той момент у вказаному урочищі дійсно працювали незаконні видобувачі бурштину, яких він, як місцевий житель знав особисто, а тому підійшов привітатись. Під час вказаних подій до видобувачів бурштину підійшов незнайомий чоловік, який представився працівником служби безпеки України та почав вимагати залишитись на місці. Зі слів обвинуваченого незаконні видобувачі бурштину після цього втекли, а він залишився, оскільки бурштину не видобував.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.
Із протоколу огляду місця події урочища «Болото», що розташоване неподалік смітника смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, виявлено свіжі сліди гідророзмиву грунту, внаслідок незаконного видобутку бурштину-сирцю, а саме : хаотично розташовані лунки, заповнені водою, розташовані на земельній ділянці, площею приблизно 70х90 м. Поблизу однієї з лунок знаходиться мотопомпа кустарного виробництва, яка виготовлена на основі двигуна марки «SUZUKI», закріпленого на металевій рамі, із під`єднаними до нього глушником та водяним насосом. Крім цього, на вказаному місці виявлено : три пожежних рукави, три підхватки, акумуляторну батарею, штикову лопату, чотири порожніх пластмасових каністри ємкістю 20 літрів кожна. Поряд з іншою лункою виявлено зібраний пожежний рукав, на лінії якого знаходиться металевий шрайбер, підхватка із камінцем жовтого кольору, ззовні схожим на бурштин-сирець. Крім цього, біля місця розмиву грунту, у кущах, виявлено автомобіль зеленого кольору марки «УАЗ» р.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходяться шість скручених пожежних рукавів, дві металеві тички (а.к.п. 28-34).
Допитаний в суді свідок ОСОБА_8 пояснив, що 19 червня 2015 року разом із ОСОБА_9 приймали участь у заходах щодо протидії незаконному видобуванню бурштину сирцю, під час якого неподалік сміттєзвалища смт.Клесів Сарненського району було виявлено групу осіб, що займалась видобуванням бурштину. Свідок пояснив, що за роботою вказаної групи він та ОСОБА_9 спостерігали певний період часу, протягом якого впевнились, що вказані особи саме видобувають бурштин. ОСОБА_8 показав, що керував роботою усіх видобувачів саме ОСОБА_5 , оскільки він давав вказівки іншим членам бригади щодо видобування бурштину, після того, як свідок повідомив про викриття видобувачів та наказав залишатись на місці події ОСОБА_5 наказав іншим працівникам збирати обладнання. Через деякий час до вказаного місця прибув власник обладнання, за допомогою якого видобувався бурштин, який почав погрожувати працівникам СБУ. Також, свідок пояснив, що на його думку, дії усіх учасників незаконного видобування бурштину були узгоджені і цими особами керував саме ОСОБА_5 , який мав при собі рацію та також приймав участь у видобуванні бурштину, оскільки в руках мав підхватку.
Аналогічні покази дав в суді свідок ОСОБА_9 , який додав, що автомобіль марки «УАЗ» також перебував неподалік місця гідророзмиву грунту. Також, свідок пояснив, що на вказаному вище місці події перебувало близько 7 осіб, які займались незаконним видобуванням бурштину, при чому їх дії були спільні, так як між ними були розподілені функції по спільному видобуванню бурштину.
Покази допитаних в суді свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтверджують, що обвинувачений видобував бурштин із іншими невстановленими особами шляхом розподілу завдань, що свідчить про наявність попередньої домовленості про узгодження їх дій під час вчинення вказаного кримінального діяння, спрямованої саме на досягнення певної злочинної мети, тобто, діяння вчинялось саме за попередньою змовою.
Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які ними дані у суді, співпадають із відомостями, отриманими під час проведення із цими свідками слідчого експерименту (а.к.п.82-89, 90-97).
Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що 19 червня 2015 року перебував у групі, створеній прокуратурою Рівненської області з метою запобіганню незаконному видобуванню бурштину-сирцю. За повідомленням працівників МВ СБУ працівники прокуратури, серед яких був і свідок, виїхали до урочища «Болото», де знаходились працівники СБУ та ОСОБА_5 , який мав при собі рацію. Зі слів свідка ОСОБА_5 постійно телефонував та намагався зібрати місцеве населення з метою опору працівникам правоохоронних органів. Свідок повідомив, що пізніше на місце події під`їхав ОСОБА_7 , який вимагав повернути йому знаряддя незаконного видобування бурштину. Із показів свідка встановлено, що як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 не заперечували їх причетності до здійсненого на місці події незаконного видобутку бурштину, в зв`язку з чим постійно висловлювали погрози на адресу присутніх працівників правоохоронних органів.
Під час судового розгляду сторона захисту зазначала, що суд не може приймати до уваги покази свідків сторони обвинувачення, так як ці особи є працівниками правоохоронних органів, а тому зацікавлені у результатах розгляду даного кримінального провадження. Однак, допитані судом свідки заперечили наявність неприязних стосунків у будь-кого із них із обвинуваченим або наявність іншої особистої зацікавленості у результатах розгляду даного провадження, що виключає можливість обмови свідками обвинуваченого. Таким чином, висловлена стороною захисту думка є припущенням, не підтвердженим належними та допустимими доказами.
Із показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитаних в ході судового слідства, встановлено, що вони 19 червня 2015 року за повідомленням чергового Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області прибули до місця незаконного видобування бурштину, що знаходилось в урочищі «Болото». На вказаному місці перебували працівники СБУ та прокуратури. Зі слів свідків на місці події були сліди гідророзмиву грунту та знаряддя для видобування бурштину. Свідки підтвердили, що пізніше слідчо-оперативною групою під час огляду місця події у наявній на місці підхватці було виявлено камінці бурштину.
Із висновку експерта №Д 68-21 від 23 травня 2016 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-гемологічної експертизи, вбачається, що представлений для експертизи камінь, вилучений під час огляду місця події в урочищі «Болото» являється бурштином-сирцем, загальною вагою 6 гр., вартістю 4,65 дол. США (а.к.п.55-58).
Стороною захисту було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які показали, що дійсно в червні 2015 року здійснювали будівельні роботи в господарстві ОСОБА_5 , який час від часу вивозив сміття на сміттєзвалище, яке завантажував в автомобіль «УАЗ» зеленого кольору.
Свідки показали, що востаннє ОСОБА_5 повернувся додому під вечір, але без автомобіля, повідомивши, що авто вилучили працівники міліції.
Крім цього, допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_15 підтвердив, що він є сусідом ОСОБА_5 , у якого в червні 2015 року працювала бригада будівельників, яким він особисто давав поради з приводу робіт, що здійснювались. Також свідок підтвердив, що будівельне сміття обвинувачений вивозив на автомобілі «УАЗ».
Судом не приймаються до уваги покази свідків, оскільки сам факт можливого вивезення обвинуваченим будівельного сміття не спростовує можливість здійснення останнім незаконного видобування бурштину.
Крім цього, покази свідків містять певні розбіжності. Так свідок ОСОБА_15 , підтверджуючи факт виконання у обвинуваченого будівельних робіт бригадою будівельників показав, що навіть особисто давав останнім поради, в той час як свідок ОСОБА_13 показав, що із сусідом ОСОБА_5 не знайомий, ніколи його не бачив.
Допитаний судом свідок ОСОБА_7 показав, що він дійсно є володільцем автомобіля марки «УАЗ», який він 19 червня 2015 року надав ОСОБА_5 для вивозу сміття. В післяобідню пору йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що авто вилучають працівники міліції. Свідок показав, що спілкування працівників прокуратури, СБУ із ним та обвинуваченим відбувалось безпосередньо на сміттєзвалищі, де знаходилось і авто свідка. ОСОБА_7 заперечив наявність поблизу авто розмитих лунок та знарядь для видобування бурштину.
Покази свідка ОСОБА_7 спростовуються наданим стороною обвинувачення протоколом огляду місця події із фотознімками, на яких зафіксовано місце знаходження автомобіля марки «УАЗ».
Під час судового провадження обвинувачений зазначав, що випадково опинився на місці видобування бурштину, яким займались мешканці смт.Клесів, з якими обвинувачений особисто знайомий. Також, обвинувачений пояснив, що таких осіб в урочищі «Болото» на той момент була велика кількість.
ОСОБА_5 пояснив, що на підтвердження його непричетності до інкримінованого злочину, він звертався до слідчого ОСОБА_16 із клопотанням про допит особи, з якою обвинувачений спілкувався на місці події під час виявлення видобувачів бурштину працівниками СБУ, однак, вказана особа в подальшому загинула.
Судом не приймає до уваги зазначені пояснення обвинуваченого.
Так, відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Зі слів обвинуваченого на місці події було багато знайомих йому мешканців смт.Клесів, анкетних даних яких він не повідомив ні органам слідства, ні суду. Таким чином, допит вказаних осіб з метою підтвердження позиції сторони захисту є неможливим.
Пояснення обвинуваченого щодо подання ним клопотання про допит чоловіка, з яким він спілкувався на місці події, спростовується дослідженим судом рапортом оперуповноваженого Сарненського РВ, відповідно до якого, в ході виконання доручення слідчого ОСОБА_16 встановити невідомих осіб, які 19 червня 2015 року займались незаконним видобуванням бурштину-сирцю в урочищі «Болото», не вдалось (а.к.п.61).
З огляду на наведене, суд вважає, що надані стороною обвинувачення та визнані судом допустимими та належними у даному кримінальному провадженні докази, які не спростовані стороною захисту є достатніми та переконливими для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.к.п.126).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини - вважає, що слід обрати ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією частини статті, за якою останнього притягнуто до відповідальності, у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи посередню характеристику з місця проживання, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, та наявність у обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Із змісту ст.1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе, що шкоди завдано не з її вини.
На підтвердження розміру завданої шкоди стороною обвинувачення надані повідомлення Управління Держземагенства у Сарненському районі про те, що урочище «Болото» відноситься до земель водного фонду, викопіювання з плану землекористування території Клесівської селищної ради та розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок зняття грунтового покриву без спеціального дозволу з земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться в урочищі «Болото», відповідно до якого розмір заподіяної шкоди становить : за зняття грунтового покриву без спеціального дозволу 15 630 грн. 39 коп., за використання земельної ділянки не за цільовим призначенням 6 079 грн. 19 коп., за самовільне зайняття земельної ділянки 547 грн. 55 коп. (а.к.п.47-52).
Стороною захисту заперечувалась допустимість вказаного доказу з тих підстав, що особа, яка здійснила розрахунок, не є експертом, а тому вказаний розрахунок отриманий не в порядку, встановленому КПК України.
Суд не може погодитись із такою позицією сторони захисту.
Так, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Кримінальне процесуальне законодавство не передбачає порядку визначення завданої шкоди, а тому в даному випадку слід користуватись нормами ЦПК України.
Відповідно до ст..57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко-і відео записів, висновків експертів.
Так, наданий суду розрахунок не є висновком експерта, а тому заперечення захисту стосовно того, що ОСОБА_17 , якою здійснено розрахунок завданої шкоди, не є експертом не заслуговує на увагу.
В даному випадку наданий доказ відноситься до письмових доказів, якими, згідно із ст.64 ЦПК України, є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Крім цього, наданий стороною обвинувачення розрахунок обвинуваченим не спростовано іншими доказами.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у незаконному видобуванні бурштину шляхом гідророзмиву грунту, а тому є доведеним факт завдання ним шкоди земельним ресурсам Клесівської селищної ради, сума якої доводиться розрахунком, який надавався прокурором під час судового розгляду та наявним в матеріалах кримінального провадження.
Шкоду обвинуваченим завдано спільно з іншими невстановленими слідством особами, з якими обвинувачений, відповідно до ст.1190 ЦК України несе солідарну відповідальність. Однак, оскільки вина інших осіб не доведена на момент розгляду даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне стягнути усю суму завданої шкоди з обвинуваченого, який має в подальшому право зворотної вимоги до інших винних осіб.
Таким чином, цивільний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до досліджених судом матеріалів кримінального провадження, а саме : довідки щодо результатів пошуку по БД автомобіля марки «УАЗ» р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довіреності від 27 липня 2015 року вказаний вище автомобіль марки «УАЗ», який є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні (визнаний таким постановою слідчого від 19 червня 2015 року) перебуває у володінні ОСОБА_7 (а.к.п.41-44).
Частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому : гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберігли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Речовий доказ у провадженні автомобіль марки «УАЗ» дійсно перебуває у володінні ОСОБА_7 .
Однак, як встановлено в ході судового розгляду даного кримінального провадження вказаній особі було відомо про незаконне використання транспортного засобу ОСОБА_5 , а тому вказаний автомобіль підлягає конфіскації.
Інші речові докази у даному кримінальному провадженні - знищити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ПРОКУРОРА САРНЕНСЬКОЇ МІСЦЕВОЇ ПРОКУРАТУРИ в інтересах держави в особі КЛЕСІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ до ОСОБА_6 задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на рахунок бюджету Вирівської сільської ради Сарненського району 22 257 грн. 13 коп. збитків, заподіяних порушенням вимог земельного законодавства.
Речові докази : мотопомпу кустарного виробництва марки "SUZUKI", водозабірний шланг, 10 пожежних рукавів, 5 металевих тичок, 4 підхватки, штикову лопату, 4 порожніх пластмасових каністри по 20 літрів кожна, металевий шрайбер, АКБ, які знаходяться в Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області - знищити, камінець бурщтину-сирцю, який знаходиться в Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області - конфіскувати, автомобіль марки "УАЗ" р.н.з. НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_7 - конфіскувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_18