Провадження № 1-кс/554/1009/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Кобелячок, Новосанжарського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000675, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , яке мотивує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2016, близько 03:00 год., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, рухаючись в смт. Нові Санжари, Полтавської області по вулиці Незалежності від вулиці Центральної в напрямку вулиці Першотравневої, навпроти будинку № 34/7, діючи в порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, не вибрав безпечної швидкості та таких прийомів керування, які б дозволили йому безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого не справився з його керуванням і допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, з подальшим наїздом на перешкоду для руху у вигляді металеве огородження проїзної частини та лавки для відпочинку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 від 29.12.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в області лоба зліва, рани в області середньої третини правої бровної дуги, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи по центру, після травматичної відсутності 1-го верхнього зуба зліва та 1-го верхнього зуба справа до ясневого краю, садна в області середньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, садна в області проекції гілки нижньої щелепи зліва, перелому між V та VI шийними хребцями в направленні спереду назад з крововиливами темно-червоного кольору в м`які тканини верхньої третини живота, розриву правої та лівої легені, наявності в плевральній порожнині справа до 200 мл. рідкої крові, зліва до 150 мл. рідкої крові, розриву тканини печінки по передньо-нижній поверхні в середній третині, крововиливу темно-коричневого кольору в жирову капсулу правої та лівої нирки, наявності в черевній порожнині до 1000 мл. рідкої крові з послідуючим розвитком травматичного шоку, які утворились від дії тупих обмежених предметів, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку як такі, що призвели до смерті, причиною якої став травматичний шок внаслідок тупої травми тулуба з ушкодженням внутрішніх органів.

Згідно висновку судово - автотехнічної експертизи № 32 від 23.01.2017, в діях водія ОСОБА_5 маються порушення вимог п.п. 2.1 а), 2.9 а) та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

2.9. Водієві забороняється

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , знаходилося у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків і останній мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги зазначених вище Правил.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що 27 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим, приходжу до переконання, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи № 179 від 02.12.2016; висновком судово-медичної експертизи № 148 від 29.12.2016; висновком експертизи технічного стану № 455 від 20.12.2016; висновком судової авто-технічної експертизи № 32 від 23.01.2017; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Також вважаю, що слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також приймає до уваги строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, його особу, тяжкість покарання, що загрожує, вік підозрюваного.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. вечора по 06.00 год. ранку. Зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м. Полтави ОСОБА_1