Провадження №1-кс/447/385/17
Справа №447/1510/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність начальника Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ,-
встановив:
ОСОБА_4 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з скаргою на бездіяльність начальника Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 . В обґрунтування скарги наведено наступне. 29.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся в Миколаївський ВП Стрийського ГУ НП у Львівській області з заявою про внесення відомостей у ЄРДР про кримінальні правопорушення, що вчинені суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_6 . Однак, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості у ЄРДР за даною заявою не були внесені.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, оскільки вважає таку необґрунтованою. Зокрема, зазначив що заявник повинен у судовому засіданні підтвердити, що звертався з відповідною заявою, а відомості про кримінальне правопорушення у ЄРДР не внесені. Крім того, зазначив, що заявник звернувся з заявою аналогічного змісту до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, а також зі скаргою щодо бездіяльності начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши у судовому засіданні подані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Згідно з заявою ОСОБА_4 від 29.06.2017 року він просив внести відомості до ЄРДР щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України вчиненого суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_6 , оскільки ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.10.2015 року суд зобов`язав ОСОБА_4 сплатити судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
Згідно з ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.07.2017 року скаргу ОСОБА_4 , зокрема, щодо зобов`язання внести відомості у ЄРДР про кримінальне правопорушення вчинене судом за ст.364 КК України повернуто заявнику. У судовому засіданні заявник пояснив, що має намір оскаржити дану ухвалу.
Заявник стверджує, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02.10.2015 року суд порушив його право на доступ до правосуддя, однак, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху не є процесуальним документом, яким завершується розгляд апеляційної скарги.
Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Зокрема, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч. ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 р. N 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що "недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом".
Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам поліції та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину слід брати до уваги роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" "відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".
Відповідно до засади публічності (ст. 25 КПК) прокурор, слідчий зобов`язаний розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.п.4 п.2.1 наказу Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
З наведеного випливає, що дійсно у відповідності до положень ст.214 КПК України в ЄРДР вносяться відомості при наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» визначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Суду не надано доказів того, що ОСОБА_4 звертався в поліцію з заявою про вчинення кримінального правопорушення начальником Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , а отже у задоволенні вимог в частині зобов`язання внести відомості у ЄРДР щодо ОСОБА_5 слід відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що вимоги про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок приниження честі і гідності, ділової репутації, та вимоги про відшкодування моральної шкоди не є предметом розгляду в порядку передбаченому ст.303 КПК України і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий-суддя: ОСОБА_1