Справа № 520/5193/16-к
Провадження № 1-кп/520/461/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

цивільного позивача ОСОБА_8 ,

представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006094 від 19.11.2015 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого по найму, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 19 листопада 2015 року, приблизно о 12.30 год., обвинувачений ОСОБА_10 , порушив вимоги п/п «б» п. 2.3, п.п. 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які зобов`язують водія:
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».
п. 12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п.13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

п.13.3. «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

Так, обвинувачений ОСОБА_10 , в зазначений день та час, керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 , рухався у денний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю по вул. Чубаєвська в м. Одеса з боку вул. Толбухіна в напрямку вул. Д.Донського, на якій організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, зі швидкістю біля 60 км/год.
Здійснюючи подальший рух та наближаючись до розташованого зліва будинку № 31 по вул. Чубаєвська, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, був неуважним, діючи самовпевнено, обрав швидкісний режим без врахування дорожньої обстановки, рух керованого автомобіля постійно не контролював, рухаючись по смузі зустрічного напрямку не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній відстані. Наближаючись до нерегульованого Т-образного перехрестя з вул. Д.Донського заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності, гарантоване не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги, із забезпеченням безпеки собі та іншим учасникам руху своєчасним формуванням бічних інтервалів при зустрічному роз`їзді в межах свої сторони проїзної частини.

При виникненні небезпеки для руху у виглядіавтомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по вул. Д.Донського у зустрічному напрямку та на перехресті вулиць Д.Донського Чубаєвська виконував маневр ліворуч на вул. Чубаєвська в напрямку вул. Толбухіна, водій ОСОБА_10 , заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, а навпаки, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався відповідно до вимог ПДР України та скоїв з ним зіткнення.

В результаті ДТП водій автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3092 від 15.01.2016 у вигляді: відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани волосистої частини голови та обличчя з пошкодженням лицьового нерва. Наслідки даної травми явились: параліч мімічної мускулатурі лоба зліва з птозом лівої повіки (опущення повіки), що викликало стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину (тобто 10 відсотків) і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновком № 295 судової авто-технічної експертизи обставин зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 і «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 від 10.02.2016 встановлено, що оскільки автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 до моменту пригоди знаходився в технічно справному стані, слід зробити висновок про те, що його водій належним виконанням вимог пунктів 12.1, 13.1, 13.3 ПДР мав технічну можливість зберегти контроль за напрямком руху свого автомобіля в межах своєї сторони проїзної частини, тим самим мав технічну можливість уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 .

З фактом розглянутої події, з експертної точки зору, знаходяться фактичні дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам пунктів 2.3 п/п б, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР.

Своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, обвинувачений ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, визнав повністю і пояснив, що він 19 листопада 2015 року, керуючі автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 , рухався по вулиці Чубаєвській у напрямку вул. Толбухіна у м. Одесі, намагався війти в ліво і сталося зіткнення з автомобілем «TOYOTA PRADO», водій якого отримав тілесні ушкодження. Він не визнає цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування суми майнової шкоди за ремонт автомобіля, бо вважає, що це сплачувати має страхова компанія, а частину, яку страхові виплати не покривають, він готовий відшкодувати. Моральну шкоду в сумі 70 000 грн. не визнає, бо вважає її не доведеною. Визнає позов в частині відшкодування збитків на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 2 467,58 грн. Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 50 000 грн. він не визнає, бо вважає його безпідставним. Позов про відшкодування витрат на правову допомогу потерпілому та цивільному позивачу кожному по 5 070 грн не визнає також. Цивільний позов Прокуратури Одеської області про стягнення з нього 5 500 грн. у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнає.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_10 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість останнього доведена свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , цивільного позивача ОСОБА_8 , фахівця в галузі оцінки дорожних транспортних засобів ОСОБА_11 , та письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює водієм фірми «Одеський центр ділового співробітництва». Так, 19 листопада 2015 року, виконуючі свої обов`язки водія, він керуючі автомобілем «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , рухався у напрямку вулиці Чубаєвської у м. Одесі і побачив, що на смугу по якій він рухався у зустрічного напрямку їде автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT». Він намагався запобігти лобовому зіткненню автомобілів, отримав удар у задню частину свого автомобіля. Він вдарився головою в стойку свого автомобіля та отримав тілесні ушкодження. Громадяни, що бачили ДТП, викликали «швидку допомогу» і його відвезли у лікарню, де він знаходився на лікуванні близько місяця, йому наклали 40 швів. Він підтримує заявлений цивільний позов в повному обсязі. Просить задовольнити його вимоги про відповідні стягнення з обвинуваченого та «Страхового товариства «Доміната» матеріальну та моральну шкоду, бо ремонт автомобіля він робив за свій рахунок, а в наслідок ДТП він довго лікувався, страждав через біль, не працював. Розмір матеріального збитку становить 133 943, 55 грн., на лікування він витратив 2 467,55 грн., моральну шкоду оцінює у 70 000 грн. ;

-показами цивільного позивача ОСОБА_8 , який пояснив, що він є власником автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , який був орендований організацією «Одеський центр ділового співробітництва» та був пошкоджений в результаті ДТП. Він підтримує свій цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Моральна шкода обґрунтована тим, що він не мав можливості під час роботи пересуватися на своєму автомобілі. Також просить стягнути кошти за надану йому правову допомогу в сумі 5 070 грн.;

-показами фахівця в галузі оцінки дорожних транспортних засобів ОСОБА_11 , який склав звіт №0334-03-16 від 29.02.2016 року про визначення вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_7 , який керував автомобілем «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , про те що він дійсно оцінив вартість матеріальних збитків та вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля, керуючись довідково нормативною літературою. Він оглянув зазначений автомобіль в присутності представника власника автомобіля ОСОБА_12 , та оцінив вартість матеріального збитку заподіяного володарю автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 в результаті пошкоджень при ДТП за станом на 29.02.2016 року, який складає 133 943, 55 грн. Також зауважив, що всі пошкодження які ним встановлені при огляді зазначеного транспортного засобу були спричинені в результаті ДТП ;

-витягом з ЄРДР № 0006094;

-постановою про призначення групи прокурорів від 19.04.2016 року;

- протоколом огляду місця ДТП від 29.11.2015 року зі схемою та фототаблицею, згідно якому було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, нерегульоване перехрестя вулиць Д.Донського Чубаєвська у м. Одесі;

-протоколом огляду транспортного засобу від 19.11.2015 року та фототаблицею з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 та встановлені зовнішні пошкодження вказаного автомобіля,

-протоколом огляду транспортного засобу від 19.11.2015 року та фототаблицею з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 та встановлені зовнішні пошкодження вказаного автомобіля;

-розпискою від ОСОБА_8 про відповідальне зберігання автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 ;

-розпискою від ОСОБА_13 про відповідальне зберігання автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 ;

-постановою від 23.11.2015 року про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: диску «СД Videx» 700 МВ, 80 мін.,

-висновком судово - автотехнічної експертизи №7021 від 22.12.2015 року з якого вбачається, що рульове керування, гальмова система й ходова частина автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 на момент ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію гарантовану можливість безпечно управляти транспортним засобом без несправностей, що раптово проявляються водію та впливають на керування;

-висновком судово - автотехнічної експертизи №7022 від 22.12.2015 року з якого вбачається, що рульове керування, гальмова система й ходова частина автомобіля TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 на момент ДТП перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію гарантовану можливість безпечно управляти транспортним засобом без несправностей, що раптово проявляються водію та впливають на керування;

- висновком судово транспортно-трасологічної й автотехнічної експертизи № 3270/3271 від 22.12.2015 р. зі фото таблицею, обставин зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 і «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , з якого вбачається, що в умовах дорожньо транспортної пригоди автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 передньою лівою кутовою частиною ударно взаємодіяв з лівим бортом в районі заднього колеса автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 під кутом біля 150 градусів, який відлічувався від повздовжньої осі автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» проти годинникової стрілки до повздовжньої осі автомобіля TOYOTA PRADO (взаємне положення автомобілів в момент входу в контакт зображене на схемі № НОМЕР_3 до висновку у фото таблиці).

Взаємне положення автомобілів в момент входу в контакт відображене на фотографії 9 у фототаблиці: автомобіль TOYOTA PRADO передньою частиною вже розташований за межами проїзної частини, рухаючись на маневрі відвороту праворуч від автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», який повністю знаходиться на зустрічній для нього смузі, лівим бортом в метрі від крайки проїзної частини.

В момент зіткнення швидкість автомобіля TOYOTA PRADO була біля 35 км/г, автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» біля 60 км/г.

-висновком експерта №3092 від 15.01.2016 року з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита не проникаюча черепно мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю забійної рани волосистої частини голови та обличчя з пошкодженням лицьового нерва. Наслідками даної травми явились: параліч мімічної мускулатури лоба зліва з птозом лівої повіки (опущення повіки).

Згідно зі ст. 15-а «Інструкції про порядок організації і проведення лікарняно страхової експертизи » (1986 року) птоз лівої повіки (опущення повіки) викликає стійку втрату загальної працездатності у розмірі 10%, що згідно п.2.2.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) викликало стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину (тобто 10%) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дані ушкодження утворилися від дії тупих,твердих предметів, якими могли бути частині салону автомобіля, який рухався, в момент зіткнення транспортних засобів.

Наявні ушкодження виникли незадовго до звернення ОСОБА_7 в стаціонар, і таким чином могли бути заподіяні 19.11.2015 року.

- висновком судово - автотехнічної експертизи № 295 від 10.02.2016 обставин зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 і «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 з якого вбачається, що належні дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пунктів 12.1,13.1,13.3 ПДР, які передбачають гарантоване забезпечення постійного контролю за рухом транспортного засобу в межах своєї смуги, із забезпеченням безпеки собі та іншим учасникам руху своєчасним формуванням бічних інтервалів при зустрічному роз`їзді в межах свої сторони проїзної частини (при цьому потрібно акцентувати увагу на вимоги пункту 2.3.б ПДР, які зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, та не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі);

Оскільки автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» до моменту пригоди знаходився в технічно справному стані, слід зробити висновок про те, що його водій належним виконанням вимог пунктів 12.1,13.1,13.3 ПДР мав технічну можливість зберегти контроль за напрямком руху свого автомобіля в межах своєї сторони проїзної частини, тим самим мав технічну можливість уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «TOYOTA PRADO».

Належні дії водія автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 в умовах пригоди з моменту об`єктивно можливого виявлення зустрічного автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 на своїй смузі формально регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, що передбачають необхідність зниження швидкості.

В умовах події водій автомобіля TOYOTA PRADO» не мав технічної можливості уникнути зіткнення й з моменту виявлення автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» був поставлений в аварійну обстановку.

За фактом розглянутої події, з експертної точки зору, знаходяться фактичні дії водія « ОСОБА_14 », які не відповідали вимогам пунктів 2.3.б,12.1,13.1,13.3 ПДР;

- звітом №0334-03-16 від 29.02.2016 року про визначення вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_7 ;

- матеріалами, що характеризують особу ОСОБА_13 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає доцільним і можливим застосувати до нього дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому.

Також, суд вважає не доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_10 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом, у зв"язку з тим, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, працює по найму водієм, та йому потрібно відшкодувати потерпілому та цивільному позивачу матеріальну та моральну шкоду.

У кримінальному провадженні прокуратурою Одеської області в інтересах КУ «Міська Клінічна лікарня №1» подано позов про відшкодування понесеної шкоди у сумі 5500 грн. на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Суд вважає, що зазначений цивільний позов прокуратури Одеської області підлягає задоволенню у повному обсязі, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, та був визнаний обвинуваченим ОСОБА_13 .
Потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та обвинуваченого ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому потерпілий просить суд стягнути на його користь: з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» страхове відшкодування в сумі 49 000 гривень, моральну шкоду в межах страхового відшкодування за шкоду завдану здоров`ю у розмірі 72 467, 58 грн., з обвинуваченого ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 85 543 грн. 55 коп. та судові витрати у вигляді оплати правової допомоги, наданої адвокатом, у розмірі 5 070 грн.

Також, у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов цивільним позивачем ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 у розмірі 50 000 грн. та судові витрати у вигляді оплати правової допомоги, наданої адвокатом, у розмірі 5 070 грн.

Згідно з ч.ч.5 та 7 ст. 128, ст.ст. 16 та 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року «потерпілий, якому внаслідок учинення транспортного злочину заподіяно моральну, фізичну чи майнову шкоду, вправіпред`явити цивільний позов

про її відшкодування, який має бути розглянутий разом із кримінальною справою.

В обґрунтування позову потерпілий ОСОБА_7 посилається на те, що з вини обвинуваченого ОСОБА_13 , який керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого, як власника автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/4717229 від 12.12.2014 року в СТ "Домінанта", з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000 грн., заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн.; сталася дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_7 отримав пошкодження за результатами дослідження проведеного на його замовлення ФОП ОСОБА_15 . Згідно звіту № 0334-03-16 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завдану власнику транспортного засобу від 29.02.2016 року, розмір завданої матеріальної шкоди в результаті ДТП становить 133 943, 55 грн., яку він сплатив за ремонт машини, за проведення дослідження ним сплачено також 600 грн. Крім того, внаслідок ДТП він отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку з чим проходив стаціонарне лікування в КУ «МКД №1» у період з 19.11.2015 року по 11.12.2015 року і ним було витрачено на ліки 2 467, 58 грн., та йому ще причинена моральна шкода у розмірі 70 000 грн.

Представник цивільного відповідача СТ «Домінанта» у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить слухати зазначене кримінальне провадження без участі представника СТ «Домінанта» та подав заперечення на позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 , в якій просив у задоволенні позовних вимог потерпілому відмовити з підстав їх передчасності, вважаючи, що спочатку необхідно вирішити питання з винуватістю застрахованої особи і лише потім пред`являти вимоги до страховика. Крім того, власником автомобіля «TOYOTA PRADO» є ОСОБА_8 , який не надавав ОСОБА_7 довіреність на отримання страхового відшкодування, а сам власник до СТ «Домінанта» з позовом не звертався.

Проте, згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Вказане роз`яснення співпадає із положеннями п. 2.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Суд приймає до уваги і вважає доведеним, що потерпілий ОСОБА_16 станом на час вчинення кримінального правопорушення 19.11.2015 року керував автомобілем «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , на підставі документів наданих йому власником автомобіля ОСОБА_8 , а саме: реєстраційного документу на зазначений автомобіль. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_16 має право пред`являти вимоги до обвинуваченого ОСОБА_13 та цивільного відповідача ТОВ СТ «Домінанта» про відшкодування вартості пошкодженого автомобіля та завданої моральної шкоди, що співпадає з положеннями ст.16 ЦК України.

23 листопада 2015 року потерпілий ОСОБА_7 надав до СТ «Домінанта» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 22 грудня 2015 року заяву про виплату страхового відшкодування, проте станом на день звернення з позовом у кримінальному провадженні страховиком не виплачено суму страхового відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо )володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно «Звіту № 0334-03-16 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завдану власнику транспортного засобу від 29.02.2016 року», розмір завданої матеріальної шкоди власнику автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , становить 133 943, 55 грн.

Суд приймає зазначений звіт ФОП ОСОБА_11 № 0334-03-16 від 29.02.2016 року в якості належного та допустимого доказу, та бере його за основу при винесенні рішення по заявленому цивільному позову, оскільки він виконаний на підставі даних, отриманих в результаті огляду транспортного засобу, який проводився в присутності представника власника автомобіля ОСОБА_12 , на замовлення потерпілого ОСОБА_7 який керував автомобілем «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 , у відповідності до вимог чинного законодавства, з посиланням на конкретні положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, якою врегульовано порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу та законів.

Відповідно до преамбули Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із п.п. 9.1-9.3 ст. 9 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

З огляду на положення статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_13 застрахована згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/4717229 від 12.12.2014 року в СТ "Домінанта". Строк дії полісу до 01.12.2015 року.

Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100 000 гривень, за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 50 000 гривень., розмір франшизи - 1000 грн.

Статтею 9 Закону України «Про страхування » визначено,що франшиза - частина збитків, яка не відшкодовується страховою компанією.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Листі від 01.02.2012 р. «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках» також зазначив, що страхова сума при відшкодуванні шкоди, завданої майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. При цьому, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, а також франшизу.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_7 внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 133 943 грн. 55 коп., з яких 49 000 грн., що становить страхову виплату, слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 з цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», а з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає стягненню 83, 943 грн., як різниця між страховою виплатою, що підлягає стягненню, і фактичним розміром завданої шкоди, франшизу в розмірі 1000 грн., а також 600 рн. за проведення дослідження вартості матеріальних збитків власнику транспортного засобу відповідно звіту №0334-03-16 від 29.02.2016 року, а всього у загальній сумі 85 543 грн. 55 коп.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов до СТ "Домінанта" про відшкодування вартості витрат на лікування у розмірі 2 467 грн. 58 коп., суд вважає можливим задовольнити повністю, оскільки в судовому засіданні було належними та допустимими доказами об`єктивно доведено, що потерпілим ОСОБА_7 було витрачено на ліки 2 467, 58 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 завдана моральна шкода, яка полягає в стражданнях, викликаних фізичним болем внаслідок спричинених йому травм; стресом, обумовленим порушенням функціональністю мускулатури обличчя, душевними стражданнями, пов`язаними з виникненнями на обличчі шрамів та рубців; тривалим лікуванням, перебуванням на стаціонарному лікуванні; тимчасовою втратою працездатності, неможливості виконувати свої трудові та інші обов`язки. Моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 70 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з ТДВ СТ «Домінанта» моральної шкоди у розмірі 70 000 грн. підлягає частковому задоволенню.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно із ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, якій зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого, психоемоційних переживань, понесених ним внаслідок отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиллях, направлених для їх відновлення, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, враховуючі страхову суму /ліміт відповідальності/ підлягає стягненню у сумі 5 000 гривень (100 000 грн. * 5% = 5000 грн.), яка відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_7 з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним ним в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року, у випадках коли позивач вимоги пред`являє лише до страховика і не пред`являє вимоги до особи, винної в заподіянні збитків, суди робили правильні висновки про відмову в задоволенні позовних вимог, розмір яких перевищував ліміту відповідальності страховика.

Позивач ОСОБА_7 вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 70 000 грн. пред`явив лише до СТ «Домінанта», і не обговорював питання про залучення в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_13 .

З огляду на вказане в іншій частині позову про стягнення з СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_7 моральної шкоди підлягає залишенню без задоволення.

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 судові витрати у вигляді оплати правової допомоги, наданої адвокатом ОСОБА_9 у розмірі 5 070 грн. на користь цивільного позивача ОСОБА_17 , суд вважає, що ці вимоги не законні та протирічуть ст. 124 КПК України, згідно якої зазначені витрати стягненню з обвинуваченого не передбачені і тому задоволенню не підлягають. .

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 судові витрати у вигляді оплати правової допомоги, наданої адвокатом ОСОБА_9 у розмірі 5 070 грн. на користь потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає, що ці вимоги законні та доведені документально, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Так, відповідно до положень ст. ст. 120, 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого, несе потерпілий. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця в галузі права. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 10741296 від 16.06.2016 року потерпілий ОСОБА_7 сплатив до Адвокатського об`єднання «Юбікон» 5 070 грн. за правову допомогу згідно угоди про надання правової допомоги №4 від 17 квітня 2016 року.

А тому, суд, вважає, що витрати на правову допомогу потерпілого ОСОБА_7 обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, та приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь цивільного позивача ОСОБА_17 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., суд прийшов до наступного.

За змістом п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. за душевні страждання в зв`язку з несправністю його машини та емоціональним дискомфортом підлягає частковому задоволенню. Суд враховує істотність змін в роботі ОСОБА_8 та оцінює моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., що є відповідає рівню, понесених ним моральних страждань.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_10 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань виконання покарань про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу зазначеного органу.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 85 543 грн. 55 коп. (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок три гривні п`ятдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 судові витрати у вигляді оплати правової допомоги у розмірі 5 070 грн. (п`ять тисяч сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині позовних вимог цивільному позивачу ОСОБА_8 відмовити на підставі викладеного в мотивувальній частині вироку.

Цивільний позов прокуратури Одеської області про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 судові витрати на користь держави за проведення судової авто технічної експертизи №7022 від 22.12.2015 року технічного стану систем керування й ходової частини автомобіля «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 у розмірі 369 (триста шістдесят дев`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 судові витрати на користь держави за проведення судової автотехнічної експертизи №7022 від 22.12.2015 року технічного стану систем керування й ходової частини автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 у розмірі 369 гривень (триста шістдесят дев`ять).

Стягнути з ОСОБА_10 судові витрати на користь держави за проведення судової транспортно трасологічної й авто технічної експертизи №3270/3271 від 22.12.2015 року обставин зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 і «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 на загальну суму 615 (шестисот п`ятнадцяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 судові витрати на користь держави за проведення судової автотехнічної експертизи №295 від 10.02.2016 року обставин зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN PASSAT» р/н НОМЕР_1 і «TOYOTA PRADO» р/н НОМЕР_2 у розмірі 369 (триста шістдесят дев`ять) гривень.

Стягнути з СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 49 000 грн. (сорок дев`ять тисяч гривень).

Стягнути з СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду затрачену на лікування у розмірі 2 467 грн. 58 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят сім гривень п`ятдесят вісім копійок).

Стягнути з СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 відмовити на підставі викладеного в мотивувальній частині вироку.

Речовій доказ диск CD-R «Videx» 700 МВ, 80 min зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1