АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/45/17 Справа № 699/811/16-к Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.01.2017 р., якою задоволене клопотання заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області та відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 15 лютого 2017 року, включно, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
12 січня 2017 року начальник СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування свого клопотання зазначила, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим 09.08.2007 р. Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та, маючи непогашену в законному порядку судимість, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, а саме: 31 липня 2012 року о 20.00 год. він, перебуваючи в с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, рухаючись по центру зазначеного села, наздогнав малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла з магазину додому та керуючись сексуальним спонуканням спрямованим на задоволення своєї статевої пристрасті, з прямим умислом, посягнув на статеву недоторканість і нормальний фізичний та психічний розвиток потерпілої, застосувавши фізичну, силу, а саме схопив проти волі потерпілу на руки та відніс її на територію колишнього дошкільного навчального закладу (дитячого садка), розташованого у цьому ж населеному пункті, де вчинив щодо неї розпусні дії (розбещення) сексуального та фізичного характеру, що здатні викликати фізичне та моральне розбещення, а саме: шляхом оголення статевих органів потерпілої та свого статевого члена, став ним водити по її частинах тіла нижній частині живота та її статевому органі.

02.08.2012 р. слідчим винесено постанову про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження щодо ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

25.11.2012 р. дане кримінальне правопорушення зареєстроване в ЄРДР за № 0000058.

ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

16.11.2016 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

17.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з моменту взяття під варту 17.11.2016 р. строком на 60 діб, по 15.01.2017 р. включно, з утриманням його в Черкаському СІЗО.

12.01.2017 р. керівником Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, до 16 лютого 2017 року.

Продовжуючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зіслався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного злочину, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, санкція статті за яке визначає покарання на строк від 6 до 8 років позбавлення волі, вказаний злочин є злочином проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, злочин вчинено щодо малолітньої особи, ОСОБА_8 є раніше судимий за умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, а також може переховуватися від органів слідства та випливати на свідків і потерпілу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло.

При цьому зазначає, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тритмання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції ( п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р.).

Також вказує, що слідчий суддя обмежився лише перерахуванням цих обставин однак в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів їх неврахування та не зазначив з яких міркувань є неможливим застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу домашнього арешту.

Крім того зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , підтримавшого апеляційну скаргу адвоката, та перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступних обставин.

Висновок слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 15 лютого 2017 року, є законним та обґрунтованим.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії вказані в ч.1 даної статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Разом з тим, слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, санкція статті закону за який передбачає покарання у виді від 6 до 8 років позбавлення волі, тривалий час знаходився в розшуку.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що тримання під вартою є найтяжчим запобіжним заходом і судом не враховані наявні пом`якшуючі та характеризуючі обставини. То вказані доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_8 є раніше судимий за умисний особливо тяжкий злочин і по виходу з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин, щодо малолітньої особи, проти її статевої свободи та статевої недоторканності.

Також, як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , останній переховувався від органів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, ухвала судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод та дійшов вірного висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, як того просить адвокат ОСОБА_7 , не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо продовження застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді від 13 січня 2017 року скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.01.2017 р., якою задоволене клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області та продовжено застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2017 року, включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :