Справа № 585/632/17
Номер провадження 1-кп/585/152/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м. Ромни матеріали кримінального провадження № 0000027 відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Святець, Теофіпольського району, Хмельницької області,

українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм ПАТ «Теофіпольський цукровий завод», ідентифікаційний номер

за ч.1 ст.402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 21 березня 2014 року на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).
Цього ж дня, відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 56 від 21.03.2014 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія заправника автомобільного відділення підвозу пального взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення зазначеної військової частини.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язували останнього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, зобов`язаний неухильно та беззастережно виконати відданий йому прямим начальником наказ у зазначений термін.
У військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » проходить військову службу полковник ОСОБА_5 , який відповідно до вимог ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є прямим начальником для всього особового складу вказаної військової частини, в тому числі і для солдата ОСОБА_4 .
В травні 2014 року 254 військовослужбовця були переміщені з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 до АДРЕСА_4 , з метою виконання бойових завдань у складі тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
10.10.2014 року командир тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » полковник ОСОБА_5 підписав наказ № 37 від 10.10.2014 щодо передислокування особового складу підрозділу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 до зони проведення антитерористичної операції.

У подальшому о 10 год. 00 хв. 11 жовтня 2014 року полковник ОСОБА_5 на шикуванні перед особовим складом 2 батальйону тактичної групи зачитав (оголосив) вищевказаний наказ. Після оголошення наказу солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи вимоги наказу від 10.10.2014 року №37 «Щодо убуття особового складу в зону проведення антитерористичної операції», будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції, умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору - відкрито, в категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати зазначений вище наказ, чим підірвав бойову готовність підрозділу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно проходив військову службу за призовом під час мобілізації та відмовився виконувати наказ від 10.10.2014 року № 37 щодо передислокування особового складу підрозділу військової частини польова пошта НОМЕР_1 до зони проведення антитерористичної операції. В скоєному розкаюється.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, не суперечать їм і не оспорюються самим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 402 ч.1 КК України, так як він проявив непокору.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Злочин, скоєний ОСОБА_4 за ст. 402 ч.1 КК України відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, щиро розкаявся , відсутності тяжких наслідків від злочину і реальної шкоди, обставини, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті 402 ч.1 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у виді штрафу.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.. ст.373-374 КПК України суд,-

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 402 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят ) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1