Справа № 452/1864/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/268/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 452/1864/16-к про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, з участю
прокурора ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, жителя АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 24 жовтня 2016 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік,
визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 зараховано покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2016 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, та остаточно визначено ОСОБА_6 до відбування покарання чотири роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Початок строку відбування покарання рахується з 14 серпня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2016 року по 09 грудня 2016 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 22.06.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.185 до трьох років шести місяців позбавлення волі,
визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання два роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено до відбуття покарання ОСОБА_7 чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 зараховано покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.06.2016 року, за яким ОСОБА_7 засуджено ч.3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, та остаточно визначено ОСОБА_7 до відбування покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.
Початок строку відбування покарання рахується з 24.05 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24 травня 2016 року по 09 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_12 2725 грн. 10 коп. матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_13 2000 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.
Вирішено питання з речовими доказами.
Крім цього, ОСОБА_6 , 25.03.2016 року, перебуваючи у біля будинку АДРЕСА_3 , зайшов до квартири АДРЕСА_5 вище вказаного будинку, де проживає його колишня дружина ОСОБА_16 та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у неї мобільний телефон марки «Nokia 6303», на що потерпіла добровільно погодилася. Далі, ОСОБА_6 , розмовляючи по мобільному телефону покинув квартиру ОСОБА_16 , при цьому запевнив її, що за декілька хвилин повернеться і скориставшись тим, що остання не могла спостерігати за його діями, оскільки знаходилася по місцю свого проживання, маючи умисел на заволодіння чужим майном повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрав мобільний телефон потерпілої марки «Nokia 6303» вартістю 380 грн., чим заволодів майном ОСОБА_16 на вище вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_6 30 квітня 2016 року, у нічну пору доби, перебуваючи в АДРЕСА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом відтиску метало пластикового вікна, проник у приміщення квартири АДРЕСА_7 , де проживає ОСОБА_12 звідки повторно, таємно викрав, золотий жіночий перстень масою 2,15 гр. вартістю 2725 грн. 10 коп., золоту чоловічу обручку масою 3,87 гр. вартістю 4905 грн. 20 коп. та чоловічу золоту печатку масою 4,72 гр. вартістю 5982 грн. 60 коп., чим заволодів майном потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 13 612 грн. 90 коп.
Крім цього, ОСОБА_6 30.04.2016 року у нічну пору доби, перебуваючи в АДРЕСА_6 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли через раніше віджате ним метало пластикове вікно у приміщення квартири АДРЕСА_7 , де проживає ОСОБА_12 , звідки повторно, таємно викрали ноутбук марки «Asus» вартістю 6000 грн., мікрохвильову піч марки «Zelmer» вартістю 1500 грн., телевізор марки «Samsung» 32LCD вартістю 4500 грн., Wi-Fi роутер марки «TP-Link» вартістю 550 грн., фотоапарат марки «Soni» вартістю 1400 грн., тканинний чохол для фотоапарату вартістю 200 грн., електродрель марки «Eurotec» вартістю 1500 грн., чотири пляшки горілки «Первак» ємністю 0,5 л. вартістю 60 грн./шт. на загальну суму 240 грн., мартіні ємністю 0,7 л. вартістю 240 грн., лікер марки «Vana Talin» вартістю 250 грн., пачку цукерок «Talin» вартістю 80 грн., набір ключів вартістю 4000 грн., та пачку кави масою 0,5 кг. вартістю 120 грн. чим заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 20 580 грн.
ОСОБА_7 на початку квітня 2015 року у денний час доби, перебуваючи в АДРЕСА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, відчинив навісний замок вхідних дверей на горище даного будинку, після чого проник у середину, звідки повторно, таємно викрав велосипед червоно-чорного кольору вартістю 1000 грн., електропилу марки «Narex» вартістю 2000 грн. та перфоратор марки «Braun» вартістю 1500 грн., які належать ОСОБА_17 , чим заволодів майном потерпілого на загальну суму 4500 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 30 грудня 2015 року у період часу з 12.00 год. по 16.00 год. перебуваючи в АДРЕСА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинені двері зайшов у підвальне приміщення даного будинку звідки повторно, таємно викрав велосипед марки «Mustang», сірого кольору вартістю 2000 грн., який належав ОСОБА_13 , чим заволодів майном потерпілої на вище вказану суму, велосипед марки «Kolt», срібного кольору вартістю 3000 грн., який належав ОСОБА_18 , чим заволодів майном потерпілої на вище вказану суму та велосипед марки «Mustang», вартістю 2000 грн., який належав ОСОБА_19 , чим заволодів майном потерпілого на вище вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_7 17 січня 2016 року у нічну пору доби, перебуваючи в АДРЕСА_9 , де проживає ОСОБА_20 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшовши до даного будинку, де шляхом вдавлення вікна горища проник у середину даного будинку, звідки повторно, таємно викрав телевізор марки «Bravis» LED28B1000 вартістю 4400 грн., Wi-Fi роутер марки «TP-Link» вартістю 500 грн., телевізійний тюнер марки «C2LS2HD» вартістю 750 грн., зарядний пристрій до акумулятора вартістю 400 грн., флеш накопичувач 16 Гб. вартістю 150 грн., акумулятор марки «BOSCH» S4 025 вартістю 1150 грн. та чотири пляшки коняку «Закарпатський» ємністю 0,5 л. вартістю 130 грн./шт. на загальну суму 520 грн. чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_20 на загальну суму 7 870 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 в середині березня 2016 року у денний час, перебуваючи в АДРЕСА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов у підвал даного будинку, де розібравши стіну підвального приміщення, яке належить ОСОБА_21 проник в середину, звідки повторно, таємно викрав металеві лещата вартістю 500 грн. та електричне точило вартістю 450 грн., чим заволодів майном потерпілої ОСОБА_21 на загальну суму 950 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 на початку квітня 2016 року у денний час, перебуваючи в АДРЕСА_11 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинені двері зайшов у підвал даного будинку, де відчинивши вхідні двері проник у підвальне приміщення, яке належить ОСОБА_22 , звідки повторно, таємно викрав жіночий велосипед марки «Motobecane» вартістю 1500 грн., та тканинний чохол марки «Okuma» вартістю 350 грн. в якому знаходилися спінінг марки «Apache Navigators Telespin 360» вартістю 250 грн. із котушкою марки «Evox promaxx runner 60» вартістю 200 грн., спінінг марки «Diablo Globe» вартістю 380 грн. із котушкою марки «Bearings SW40» вартістю 300 грн. та спінінг марки «Winner» вартістю 350 грн. із котушкою марки «YX 1000 infinite anti-revers 5.14 ration» вартістю 300 грн., чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_22 на загальну суму 3630 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 30 квітня 2016 року близько 01.00 год. перебуваючи в АДРЕСА_12 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, відчинивши вхідні ворота проник та територію вище вказаного будинку, який належить ОСОБА_23 , де через незачинені двері, повторно, таємно викрав із гаражного приміщення болгарку марки «Kress WS6380 800Watt» вартістю 1100 грн., eлектродрель марки «Ferm FCD-2100I» вартістю 750 грн., зарядне пускове марки «Іскра» вартістю 400 грн., шуруповерт марки «Bosh», вартістю 700 грн., болгарку марки «Bley Dailer» вартістю 1100 грн., порохотяг вартістю 600 грн., акумулятор марки «Top-Pan» вартістю 1100, акумулятор вартістю 500 грн. та велосипед вартістю 800 грн., чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_23 на загальну суму 7050 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 30.04.2016 року у нічну пору доби перебуваючи в АДРЕСА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникли через раніше відтиснуте ОСОБА_6 метало пластикове вікно у приміщення квартири АДРЕСА_7 , де проживає ОСОБА_12 звідки повторно, таємно викрали, ноутбук марки «Asus» вартістю 6000 грн., мікрохвильову піч марки «Zelmer» вартістю 1500 грн., телевізор марки «Samsung» 32LCD вартістю 4500 грн., Wi-Fi роутер марки «TP-Link» вартістю 550 грн., фотоапарат марки «Soni» вартістю 1400 грн., тканинний чохол для фотоапарату вартістю 200 грн., електродриль марки «Eurotec» вартістю 1500 грн., чотири пляшки горілки «Первак» ємністю 0,5 л. вартістю 60 грн./шт. на загальну суму 240 грн., мартіні ємністю 0,7 л. вартістю 240 грн., лікер марки «Vana Talin» вартістю 250 грн., пачку цукерок «Talin» вартістю 80 грн., набір ключів вартістю 4000 грн., та пачку кави масою 0,5 кг. вартістю 120 грн. чим заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 20 580 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 на початку травня 2016 року у вечірній час, перебуваючи в АДРЕСА_13 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, відчинивши вхідні ворота, проник та територію вище вказаного будинку, який належить ОСОБА_24 , звідки повторно, таємно викрав із підсобного приміщення електричну газонокосарку марки «Bosh», чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_24 на загальну суму 2500 грн.
На даний вирок заступник прокурора Львівської області ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання: за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.16, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити до відбуття покарання ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.06.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону в частині призначення покарання.

Також, не погоджується з віднесенням суду до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 рецидиву злочинів, оскільки його дії кваліфіковані за ознакою повторності, а тому зазначена обставина підлягає виключенню із вироку.

Крім цього, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 безпідставно застосував ч.4 ст.70 КК України та визначив остаточне покарання остатньому шляхом часткового складання покарань з врахуванням вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2016 року. Оскілкьи відповідно до роз`яснень, що містяться п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції інший злочин, за який вина засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вказане неправильне застосуванням норм закону України про кримінальну відповідальність погіршило становище обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки збільшено термін остаточного покарання.

Також, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.70 КК України, суд повинен був застосувати один із принципів цієї норми закону поглинення або повне чи часткове складання покарань, а лише потім зарахувати відбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.06.2016 року. Однак, суд при цьому застосував не передбачений кримінальним законом принцип, а саме зарахування раніше призначеного покарання.

Таке формулювання фактично призвело до неправильного застосування кримінального закону і не призначення засудженому покарання за сукупністю злочинів за ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення або повного чи часткового складання покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі не погоджується з вироком суду в частині кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, та вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, так як заволодів телефоном, скориставшись довірою потерпілої.

Також спільно із ОСОБА_7 не вчиняв злочину, а тому не визнає вини за ч.3 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив прийняти рішення з врахуванням заперечення ним факту вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 в групі з ОСОБА_7 та перекваліфікувати дії по епізоду заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_16 з ч.2 ст.185 КК на ч.2 ст.190 КК України, підтримавши апеляційну скаргу прокурора, думку захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційних скарг, виступ прокурора ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги прокурора та заперечення апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 вирок суду не оскаржив.

Доводи ж апеляційної скарги ОСОБА_6 про невірну кваліфікацію його дій по епізоду заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_16 є безпідставними.

Як пояснив ОСОБА_6 в апеляційному суді, мобільний телефон він дійсно попросив у потерпілої для того щоб передзвонити. Лише після дзвінка заволодів таким. Тобто умисел на заволодіння у нього виник після виконання дзвінка, коли потерпілої не було поряд. Таким чином на момент передачі телефону обвинуваченому, останній лише мав намір зробити дзвінок, а не заволодіти ним шляхом шахрайства, про що він в подальшому стверджував в своїх поясненнях.

Саме такі обставини заволодіння мобільним телефоном описала в своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_16 , підтвердивши показання обвинуваченого. З врахуванням встановленого, колегія суддів вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.185 КК України та не вбачає підстав для перекваліфікації таких на ч.2 ст.190 КК України.

Також заперечення вини ОСОБА_6 вчинення за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 , у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд належно оцінив ґрунтуючись на повному та всебічному розгляді всіх обставин справи і правильно визнав його пояснення такими, що не відповідають дійсності та взяв за основу вироку показання потерпілої, свідка ОСОБА_25 , які підтверджуються іншими доказами.

Так свідок ОСОБА_25 ствердив, що саме у ОСОБА_6 придбав золоті вироби, які були викрадені у потерпілої ОСОБА_12 . Пояснення ж обвинуваченого про те, що золоті вироби продав свідку на прохання ОСОБА_7 , жодними доказами не підтверджені, а тому колегія суддів вважає їх надуманими та не приймає до уваги. При цьому сам ОСОБА_7 не оскаржив вирок, в якому зазначено що крадіжку майна потерпілої ОСОБА_12 вчинив в групі з ОСОБА_6 .

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_6 є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Що ж до апеляційної скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 24 жовтня 2016 року був засуджений Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням, з іспитовим строком один рік. Кримінальні правопорушення за які він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення вироку у першій справі.

Суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 безпідставно застосував ч.4 ст.70 КК України та визначив покарання шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2016 року. Однак таке складення покарань суперечить вимогам законодавства.

Коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції інший злочин, за який вина засуджується до покарання, що належить відбувати реально, що має місце по даному провадженні, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З врахуванням цього, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі та вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі і звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік, слід виконувати самостійно, задоволивши апеляційну скаргу прокурора в цій частині.

Також, оскільки дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 і ч.3 ст.185 КК України з кваліфікуючою ознакою повторність, з вироку слід виключити обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Поряд з цим, призначаючи ОСОБА_7 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, суд не вказав, який із принципів цієї норми закону поглинення або повне чи часткове складання покарань, було застосовано. Таким чином судом неправильно застосовано кримінальний закон, а тому вирок і в цій частині підлягає зміні.

Колегія суддів, вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Таким чином, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі більш суворим покаранням визначеним вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання чотири роки позбавлення волі.

Визначені обвинуваченим покарання відповідають характеру тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і даним про їх особи, які раніше судилися, в тому числі за корисливі злочини. Обране покарання ОСОБА_6 три роки шість місяців позбавлення волі та ОСОБА_7 чотири роки позбавлення волі, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Допущених інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б за собою скасування вироку, не встановлено.

Апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 підлягає до часткового задоволення, оскільки апеляційний суд задовольняє вимоги такої постановляючи ухвалу, а не ухвалюючи вирок.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_11 задоволити частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині визначення остаточного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим до визначеного судом першої інстанції покарання за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року, яким ОСОБА_6 призначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі та вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі і звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на один рік, виконувати самостійно.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання на обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 грудня 2016 року по 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до визначеного судом першої інстанції покарання за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України три роки шість місяців позбавлення волі більш суворим покаранням визначеним вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2016 року за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 грудня 2016 року по 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, засудженими в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4