БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/114/17
Справа № 356/1887/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2017 Березанський міський суд Київської області в складі
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.5 ч.2 ст.115 КК України, ч.1ст.263, ч.2ст.263 КК України
ВСТАНОВИВ:
До суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 звернувся слідчий СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000893 від 25 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, носінні, збергіанні 9 запалів УДЗ 334-97-87, які відносяться до бойових припасів та 9 гранат РГН 254-4-88, які відносяться до вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
04 серпня 2014 року, вступивши на службу до органів внутрішніх справ України, Наказом по ГУ МВС України у Київській області № 755 д/с від 14 серпня 2014 року, призначений на посаду міліціонера ГУ МВС України в Київській області батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Азов», одержав спеціальне звання рядового міліції. У відповідності із Наказом ГУ МВС України № 807 дск від 29 серпня 2014 року для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з терроризмом» та несення служби по охороні громадського порядку в районі проведення антитерористичних операцій, ОСОБА_5 був відряджений до м. Маріуполь Донецької області, де в період часу з 05 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року пройшов початкову професійн підготовку в Маріупольському училищі ППП ГУ МВС України в Донецькій області за программою початкової професійної підготовки працівників підрозділів патрульної служби міліції особливого призначення. В подальшому проходив службу в зоні проведення АТО та 05 січня 2015 року був звільнений у зв`язку із непроходженням випробування в період іспитового строку.
Під час проходження служби в зоні проведення АТО ОСОБА_5 мав доступ до бойових припасів та вибухових пристроїв у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків.
Так, 05 січня 2015 року ОСОБА_5 був звільнеий із займаної посади, однак, продовжував перебувати в районі проведення АТО, а саме у м. Маріуполь Донецької області, де у нього виник єдиний злочинний умисел, направлений на придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи даний злочинний умисел, 05 січня 2015 року ОСОБА_5 по закінченню служби, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час, залишив при собі доступні під час виконання службових обов`язків невикористані ним 9 запалів УДЗ 334-97-87, які відносяться до бойових припасів та 9 гранат РГН 254-4-88, які відносяться до вибухових пристроїв, тобто незаконно придбав бойові припаси та вибухові пристрої.
Після чого, того ж дня, ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах із району проведення АТО, а сааме з м. Маріуполь Донецької області, перевіз незаконно придбані бойові припаси та вибухові пристрої до доступного йому місця зберігання: АДРЕСА_1 , тобто вчинив незаконне носіння бойових припасів та вибухових речовин.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, 05.01.201 5, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , поклав до місця схованки свого помешкання 9 запалів УДЗ 334-97-87, які відносяться до бойових припасів та 9 гранат РГН 254-4-88, які відносяться до вибухових пристроїв, де вони і зберігалися в період з 05 січня 2015 року по 26 жовтня 2016 року, тобто вчинив незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст.263 КК України.
При не встановлених досудовим розслідуванням обставинах, в жовтні 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи в районі проведення антитерористичних операцій, а саме в Донецькій області, одержав в дар від невстановленої особи ніж по типу мисливського кинджалу, який віднесений до холодної зброї. Після цього, маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 носив даний ніж при собі до 25.10.2016, а саме, до його затримання працівниками поліції 25 жовтня 2016 року близько 17 години 50 хвилин, поряд з магазином «Наш Край» розташованого по вул. Героїв Небесної сотні 32/2 у м. Березань Київської області.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у закінченому замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисному протиправному заподіянні їй смерті, вчиненому, способом небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115 КК України.
Так, 25.10.2016, близько 17 години, перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , вживаючи алкогольні напої, зателефонував своїй знайомій ОСОБА_8 .
Під час розмови між ними відбулась сварка на побутовому підґрунті. Після закінчення розмови, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіяння їй смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме: шляхом підриву однієї з бойових гранат РГН 254-4-88, які він незаконно зберігав за місцем свого проживання. При цьому, ОСОБА_5 , враховуючи наявний у нього бойовий досвід, був заздалегідь обізнаний у можливості доведення свого злочинного умислу до кінця шляхом підриву такої гранати.
Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 перебуває на своєму робочому місця, а саме в приміщенні магазину «Наш Край» за адресою: м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні 32/2, 25.10.2016, дістав із місця схованки у своєму помешканні бойову гранату РГН 254-4-88, яку поклав до кишені куртки та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направився до магазину «Наш край».
Прибувши близько 17 годин 40 хвилин 25.10.2016 до магазину «Наш Край», ОСОБА_5 увійшов до приміщення магазину та пересвідчився, що ОСОБА_9 дійсно перебуває на своєму робочому місці, а саме, за прилавком, біля однієї з кас розрахункових кас. Також ОСОБА_5 побачив, що окрім ОСОБА_9 в магазині знаходяться сторонні особи.
Підійшовши до ОСОБА_9 , бажаючи умисно протиправно заподіяти їй смерть шляхом підриву бойову гранату РГН 254-4-88, при цьому розуміючи, що це створить реальну небезпеку для життя інших осіб, які перебували на той час в магазині, тобто бажаючи вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, дістав з кишені своєї куртки наявну у нього бойову гранату РГН 254-4-88, витягнув чеку і з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, кинув гранату через прилавок в бік ОСОБА_8 .
Після цього ОСОБА_5 , впевнившись, що виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направився у бік виходу та покинув приміщення.
Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 . Вибух гранати РГН 254-4-88 відбувся під металевим листом стелажу, що був розміщений поряд з прилавком магазину. Даний металевий лист прийняв на себе вибухову хвилю та уражуючи дії гранати, внаслідок чого ОСОБА_8 вдалось уникнути отримання тілесних ушкоджень несумісних з життям, а інші сторонні особи знаходились осторонь центру вибуху гранати.
25 жовтня 2016 року о 17 годині 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Крім того, 23 грудня 2016 року Березанським міським судом Київської області ОСОБА_5 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 січня 2017 року.
Згідно з ухвалою Березанського міського суду Київської області строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 18 березня 2017 року.
З посиланням на ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор в клопотанні зазначали про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілих та свідків, а тому, на їхню думку, запобігти даним ризикам жодним іншим більш м`яким запобіжним заходом, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не представляється можливим.
Крім того, у клопотання зазначено, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 25 березня 2017 року, тому просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах вказаного строку досудового розслідування, тобто до 25 березня 2017 року.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити, та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 25 березня 2017 року.
Прокурор у судовому засіданні також додав, що є ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може впливати на свідків та інших учасників, оскільки судовимй розгляд даного кримінального провадження не розпочато; є ризик переховування, оскільки під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК останній намагався втекти; злочин вчинений ОСОБА_5 є тяжким; підозрюваний Горовий не має міцних соціальних звязків.
Захисник ОСОБА_6 проти продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного заперечив, вказавши, що дане клопотання є необґрунтованим, оскільки ризики відпали, зокрема ризик тиску на свідків не має місце, оскільки їх було допитано на досудовому слідстві, і вони попереджені про кримінальну відповідальність; що жодних доказів існування такого ризику, як переховування від органів досудового слідства та суду доведено не було, крім того ОСОБА_5 не може впливати на слідство у зв`язку з його закінченням. Окрім цього, захисник просив про зміну існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 і 2 ст. 263 КК України. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, ч. 2 ст. 263 КК України передбачає, зокрема, позбавлення волі до 3 років, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України - позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Суд враховує те, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення, зокрема, і особливо тяжкого злочину, об`єктом якого є життя людини, що є конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою. Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, за яким законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, та ті обставини, що ОСОБА_5 на теперішній час не має постійного місця роботи та не проживає за місцем своєї реєстрації. Крім того, слідчий суддя вважає, що та обставина, що ОСОБА_5 відразу після скоєння злочину покинув місце його вчинення, може бути підтвердженням наявності ризику переховування.
Разом з тим, слідчий суддя не приймає до уваги посилання слідчого та прокурора у клопотання про продовження строку тримання під вартою у зв`язку з невиконанням вимог ст.290, 291, 293 КПК України, та ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника з матеріалами кримінального провадження, оскільки вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному не може залежати від не здійснення слідчим та прокурором процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, посилання на присутність ризику незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, також не приймається до уваги у звязку з ттим, що всі свідки по справі, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, на даний час вже допитані, відомостей про те, що ОСОБА_5 якимось чином здійснював чи здійснює на них тиск суду повідомлено не було, доказів не надано
Частина 3 сатті 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), може незаконно впливати на потерпілу.
Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до копії постанови про продовження строку досудового розслідування від 15 лютого 2017 року, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено заступником прокурора Київської області ОСОБА_10 до 25 березня 2017 року (а.с. 89-92).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на 11 діб.
У задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на більш мякий, слід відмовити.
Керуючись ст. 177, 183, 194 , 309, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованому по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянину України, освіта вища, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1, 2 ст. 263 КК України, утримуючи його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".
Строк дії ухвали становить 11 (одинадцять) діб.
Початок строку дії ухвали обчислюється з 17 години 30 хвилин 14 березня 2017 року.
Закінченням строку дії ухвали є 17 години 30 хвилин 25 березня 2017 року.
У задоволенні решти клопотань - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом 05 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: ОСОБА_1