Справа №592/7199/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/975/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в режимі відео конференції матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_8 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міськради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

з участю прокурора ОСОБА_10

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулися з спільним поданням в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_8 та заступник голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міськради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Подання обгрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 в Сумській виправній колонії № 116 характеризується виключно з позитивного боку, в установі працевлаштований до бригади № 43 (різноробочим), до своїх обов`язків ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, за що має чотири заохочення від начальника установи. Постійно залучається до робіт з благоустрою установи навчався в навчальному центрі при установі та отримав професію електромонтер з ремонту та обслуговування 2-го розряду. 10.09.2014 року його було переведено до дільниці соціальної реабілітації та працевлаштовано до бригади №110 (контрагентські роботи). До праці залучався, заохочень не мав. Проте мало місце порушення вимог режиму відбування покарання. 25.12.2014 року ОСОБА_6 повернуто до дільниці ресоціалізації та працевлаштовано до бригади № 43 (різноробочим). До своїх обов`язків ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, за що має чотири заохочення від начальника установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Вину у скоєному злочині визнає, міру призначену судом покарання вважає справедливою. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2016 року вказане подання було залишено без задоволення.

При винесенні ухвали судом було враховано, що в річних характеристиках за період відбування ОСОБА_6 покарання з 2012 року по 2015 рік, містяться висновки, як про те, що він своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, так і про те, що він своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення, що свідчить про його ситуативну поведінку заради отримання пільг під час відбування покарання, і що фактично він не довів свого виправлення, а тому, до нього на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких ставиться питання про скасування вищезазначеної ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми та постановлення нової ухвали, про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .

Вимоги своєї апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 мотивує тим, що:

- суд, відмовляючи у задоволенні подання, зазначив, що він у грудні 2014 року грубо порушив режим відбування покарання, за що був підданий стягненню у виді поміщення до ДІЗО із подальшим переведенням до дільниці ресоціальної реабілітації за зберігання заборонених речей, але з січня 2015 року заборонена річ (мобільний телефон) на дільниці реабілітації не є забороненим і знаходиться у вільному обігу;

- суд не з`ясував причини, які змусили його піти на це порушення, а саме те, що він зателефонував дружині у лікарню де вона знаходилась на збереженні вагітності;

- суд першої інстанції вказує на ситуативну поведінку заради отримання пільг передбачених КК України та Кримінально виконавчим кодексом України, проте, за 6 років і 2 місяці відбування покарання у нього лише одне порушення правил внутрішнього розпорядку і 8 заохочень починаючі з 2011 року, а тому, ситуативним можна вважати його порушення режиму відбування покарання;

- крім праці на виробництві колонії, він приймає участь у суспільно - корисній праці відділення поліпшення побутових умов відбування покарання, проведенні поточних ремонтів у відділені 4 дільниці;

- 29.02.2016 року у нього було виявлено в медичний частині установи тяжка форма інсулінозалежного цукрового діабету і він не має можливості отримувати фахову медичну допомогу, крім того, у нього є малолітня дитина, донька віком 1 рік 9 місяців.

Вимоги поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 мотивує тим, що:

- відмову в задоволенні подання суд обгрунтував, оцінивши характеристики на ОСОБА_6 . Сумської виправної колонії № 116 за 2012 - 2014 роки, з яких вбачається, що до ОСОБА_6 у 2014 році було застосовано стягнення у виді поміщення до ДІЗО за зберігання заборонених речей, в той час як на момент розгляду справи судом дане стягнення вже погашене, і не може враховуватися при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання; крім того, дана обставина вже була врахована спостережною комісією при виконкомі Сумської міської ради, яка у 2015 році відмовила ОСОБА_6 в його клопотанні про умовно-дострокове звільнення;

- у справі міститься позитивна характеристика на ОСОБА_6 з якої вбачається, що він довів своє виправлення та на думку керівництва колонії, а тому наявні підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, він з самого початку перебування у Сумській виправній колонії № 116 працює кожного дня протягом всього робочого дня з 08 год. ранку до 20 год. без вихідних на промисловій зоні, у вільний від роботи час надає допомогу колонії при проведенні різного роду робіт, особливо пов`язаних з його спеціальністю, від роботи ніколи не відмовляється, має 4 заохочення від начальника установи;

- суд не врахував наявність у ОСОБА_6 , дружини та малолітньої дитини, які потребують його допомоги і лише перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 зможе належним чином забезпечувати свою сім`ю;

- судом не враховано, що ОСОБА_6 бере участь у програмі диференційованою виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», дані заходи відвідує регулярно, має наміри влаштування на роботу після звільнення з Сумської виправної колонії.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи і зміст апеляційних скарг, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які просили задовольнити вимоги поданих апеляційних скарг, прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2010 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі (а.о.с.10). Вказаний вирок районного суду набрав законної сили 20 листопада 2010 року (а.о.с.11).

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання 08 серпня 2010 року, кінець строку відбування покарання 27 липня 2017 року.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що 21 січня 2016 року ОСОБА_6 було заявлено клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2016 року було задоволено, і відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 , до призначеного за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2010 року покарання у виді 7 років 3 місяців, зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.08.2010 року по 20.11.2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. (а.о.с.18).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених норм закону, обов`язковою підставою для умовно-достроково звільнення від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог вищевказаного закону, належним чином не врахував всі обставини кримінального провадження та прийшов до помилкового висновку про те, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Так, зі змісту річних характеристик на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе, в цілому, позитивно, працевлаштований з самого початку відбування покарання і працює до цього часу, до своїх обов`язків ставиться добре, своєю працею надає приклад іншим засудженим, приймає активну участь у суспільно-корисній праці на дільниці соціальної реабілітації, з власної ініціативи залучається до роботи з благоустрою місць позбавлення волі, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Крім того, з характеристики від 08.07.2016 року також вбачається, що починаючи з 2015 року за особистою завою, засуджений приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», заплановані заходи за програмами відвідує регулярно.

З довідки про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_6 (а.о.с.109) вбачається, що останній має 8 заохочень та 1 стягнення.

На думку колегії суддів, наявність зазначеної кількості заохочень, послідовно і періодично застосованих до засудженого протягом тривалого періоду часу (з 2012 року по 2016 рік), у поєднанні з позитивними характеристиками на засудженого, не вказують на ситуативну поведінку ОСОБА_6 заради отримання пільг передбачених КК України та Кримінально виконавчим кодексом України.

Що стосується стягнення, якому був підданий ОСОБА_6 за порушення вимог режиму відбування покарання щодо зберігання заборонених речей (мобільного телефону), то вказане стягнення погашено в установленому законом порядку і крім цього, відповідно до Розділу ХIV, яким регулюється «Порядок надання засудженим побачень та телефонних розмов з родичами, адвокатами та іншими особами. Користування глобальною мережею Інтернет» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2014 № 2186/5, які набрали чинності 23.01.2015 року, мобільний телефон не відноситься до заборонених для засуджених речей та знаходиться у вільному обігу, про що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі засуджений.

Крім того, на думку колегії суддів є такими що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції при винесенні ухвали не звернув уваги на медичну довідку, в якій зазначено про те, що він знаходиться на диспансерному обліку, за встановленими діагнозами (а.о.с.111).

Такими, що заслуговують на увагу, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника про те, що у ОСОБА_6 є дружина та малолітня дитина, оскільки на підтвердження вказаних обставин апеляційному суду останнім надано докази, а саме: копії свідоцтва про укладення шлюбу від 22.08.2013 року та про народження дитини від 12.03.2015 року.

Також, колегія суддів приймає до уваги те, що питання щодо умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 було ініційовано адміністрацією установи і як висновок зазначено, що ОСОБА_6 довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав та доцільність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки на момент звернення до суду з поданням, мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і не має необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Тому, з урахуванням зазначеного, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2016 року про відмову в задоволенні подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_8 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню з урахуванням положень п.1 ч.1 ст. 411, п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, з постановленням нової ухвали, відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України, про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 на не відбутий строк 7 місяців 7 днів.

Відповідно до ст. 81 КК України, керуючись ст.ст.376, 404,405,407,409, 411,418,419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2016 року про відмову в задоволенні подання в.о. начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_8 та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міськради ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2010 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років 03 місяців позбавлення волі, звільнити умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на не відбутий строк 7 місяців 7 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.