Справа № 362/2406/17
Провадження № 1-кп/362/236/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 22.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лосівка Семенівського району Чернігівської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, одруженої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Саливінки Васильківського району, Київської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, вдови, працюючої землевпорядником Саливонківської сільської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.06.2017 р. з Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, із реєстром матеріалів досудового розслідування. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, до обвинувачених міра запобіжного заходу не застосовувалась.

Ухвалою суду від 09.06.2017 р. у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив дане кримінальне провадження призначити до розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке обґрунтував наступним, що в обвинувальному акті зазначено, що «у період з початку січня 2005 р. до 12 липня 2005 р. (точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено) виконуюча обов`язки Саливонківського сільського голови ОСОБА_6 … підписала підготовлені ОСОБА_7 зміни до державних актів на право власності на земельні ділянки … а саме до екземплярів, які знаходилися у ОСОБА_8 та до екземплярів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему у Васильківському районі Київської області». Проте, викладені в обвинувальному акті обставини в частині встановлення часу внесення змін до державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему (до 12 липня 2005 р.) не підкріплені жодним належним і допустимим доказом, є внесеними самим прокурором на його власний розсуд і не відповідають дійсним обставинам часу вчинення таких дій, встановленими ухвалами слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2012 р. у справі №1кс/1008/263/12 та від 01.02.2013 р. у справі №162/775/13-к (в кінці 2005 р.), які в силу норм ст. 90 КПК України мають преюдиціальне значення.

По кожному із злочинів в обвинувальному акті немає чіткого зазначення, коли злочин був закінчений. Коли саме було закінчено зловживання службовим становищем та коли саме було закінчене службове підроблення. Тобто, не визначена одна із ключових обставин правопорушення.

Не зазначено в обвинувальному акті і місця вчинення зловживання службовим становищем та службового підроблення обвинуваченими. Формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України не містить вказівки на місце вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисних дій в інтересах третіх осіб. Чи у кабінетах сільської ради, як органу місцевого самоврядування, чи в кабінетах Управління Держкомзему, як державного органу, вчинялися такі дії, що має істотне значення для кваліфікації злочину.

Також з обвинувачення не вбачається, чи має право орган місцевого самоврядування в особі в.о. Саливонківського сільського голови ОСОБА_6 розпоряджатися державними актами на земельні ділянки, які зберігалися в Управлінні Держкомзему як документи суворої звітності і є державною власністю, на власний розсуд. З обвинувального акту не вбачається, чи є пошкодженими державні акти від вчинення обвинуваченими злочинних дій службового підроблення та чи мають пошкоджені державні акти, що зберігалися в Управлінні Держкомзему, юридичну силу.

Обвинувальним актом не встановлено спосіб вчинення правопорушення, що пов`язано із внесенням виправлень у державних актах, які зберігалися в Управлінні Держкомзему. Хто є пособником, організатором та замовником у вчиненні злочину в частині надання можливості внесення виправлень у державних актах, які зберігалися в Управлінні Держкомзему, що передбачено вимогами ст. 27-29 КК України і є порушенням вимог ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження.

Незрозумілим є формулювання обвинувачення як узгоджується твердження прокурора про відсутність шкоди («Вказані дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків») з іншим твердженням, що «Вказаними діями ОСОБА_6 , які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища всупереч інтересам служби, завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам».

При формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст. 364 КК України, як кваліфікуюча обставина зазначається «завдано істотної шкоди державним інтересам».

При цьому не зазначено, яким чином діями ОСОБА_6 заподіяно шкоду державним інтересам і яким саме інтересам, чи полягала істотна шкода державі в спричиненні державі матеріальних збитків чи мала інший характер. Адже держава зобов`язалася належно зберігати в архівних установах, в тому числі, в архівах Держкомзему примірники державних актів, якими посвідчується право власності на земельну ділянку, яке за Конституцією України є непорушним.

У обвинувальному акті прокурором неодноразово наводилися обставини вчинення злочину групою осіб у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за їх попередньою змовою.

Такі дії обвинувачених законом віднесено до обставин, які обтяжують покарання. В той же час, прокурором обвинувачення за ч. 2 ст. 28 КК України обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у формулюванні обвинувачення не пред`являлося і ці суперечності обвинувальним актом не усунуто.

Обвинувальний акт не містить відомостей про наявність цивільного позову ОСОБА_4 , який разом із їх копіями поштовим відправленням було направлено прокурору і отримано 04.04.2017 р. канцелярією Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури задовго до складання прокурором обвинувального акту.

В обвинувальному акті (стор.2,5,8,11) прокурор неодноразово посилався на неіснуючу дату проведення 3 сесії 24 скликання Саливонківської сільської ради, яка 17.02.2002 р. не проводилася.

Щодо реєстру, наданого прокурором, то там теж є суперечності. В реєстрі зазначено, що обвинувальний акт виготовлено 19.04.2017 р., в той час як у обвинувальному акті зазначена інша дата 20.04.2017 р. Також реєстр підтверджує відсутність проведення будь-яких слідчих дій у часі після повернення обвинуваченого акту прокурору згідно ухвали суду від 24.03.2016р.

В обвинувальному акті зазначено про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 80022,00 грн. Проте незрозуміло, про який спосіб заподіяння шкоди йдеться в обвинуваченні, чому ця шкода визначається вартістю земельної ділянки, чи така шкода завдана саме державним інтересам, чи інтересам Саливонківської сільської територіальної громади, чи іншому співвласнику земельної ділянки потерпілому ОСОБА_4 .

З наведених обставин, вважає, що питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення втрачає сенс і не може бути предметом судового розгляду у зв`язку з тим, що недоліки обвинувального акту мають такий характер, що не можуть бути усунені судом при судовому розгляді і які перешкоджають суду ухвалити законний, об`єктивний та вмотивований вирок. Щоб усунути зазначені недоліки, необхідно повести низку слідчо-розшукових та інших процесуальних дій, повести допит низки невстановлених осіб із цього приводу, що позбавляє суд можливості їх усунути в судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_4 .

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечували про призначення даного кримінального провадження до розгляду, з приводу повернення обвинувального акту прокурору заперечили.

Заслухавши всіх учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_4 підлягає до задоволення щодо повернення обвинувального акту прокурору, а клопотання прокурора та обвинувачених щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду - не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як вбачається з обвинувального акту, щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.04.2017 р., в ньому не були усунуті недоліки, які зазначені в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2015 р. та в ухвалах Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 р. та 24.03.2016 р. про повернення обвинувального акту прокурору, та як вбачається з ухвали Апеляційного суду Київської області від 18.05.2016 р., а саме - не зазначений дійсний час вчинення кримінальних правопорушень обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з врахуванням доводів потерпілого ОСОБА_4 про те, що зміни до Державних актів, які зберігалися в Управлінні Держкомзему, були внесені в кінці 2005 р. після того, як він одержав належним чином завірені копії таких документів без виправлень. В обвинувальному акті стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначено, що їх дії не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків. Разом з тим, дії обвинуваченої ОСОБА_6 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 364 КК України, яка не містить кваліфікуючої ознаки тяжких наслідків. Це стосується і щодо обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України, яка в своїй диспозиції теж не містить такої кваліфікуючої ознаки, як тяжкі наслідки. В пред`явленому обвинуваченні обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 364 КК України вказано, що своїми діями ОСОБА_6 , які виразились в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом права та інтересам окремих громадян та державним інтересам, а саме, завдано істотної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , оскільки останній тривалий час, будучи людиною похилого віку, з метою реалізації свого права на спадщину, змушений звертатися до суду. Разом з тим, зазначивши в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 , що її дії не призвели до реального настання будь-яких тяжких наслідків, оскільки потерпілий ОСОБА_4 , як спадкоємець ОСОБА_9 , фактично не позбавлений права власності на вищезазначені земельні ділянки, оскільки підроблені вищевказані Державні акти не були використані в подальшому для оформлення будь-яких правочинів, в тому числі щодо відчуження земельних ділянок.

Крім цього, виклад фактичних обставин в обвинувальному акті протирічить чинному законодавству, а саме, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 17.02.2002 р. рішенням 3 сесії ХХІV скликання Саливонківської сільської ради №22-3-24 «Про передачу громадянам земельних ділянок в приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який являвся одним із трьох співвласників житлового будинку, передано в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 . А тільки в подальшому, 12.11.2002 р. ОСОБА_4 , діючи від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_10 , подарував ОСОБА_8 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною побутових будівель та споруд, що знаходяться по АДРЕСА_3 .

Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що прокурором не з`ясовано правомірність передачі ОСОБА_8 у власність земельної ділянки безоплатно за вищевказаною адресою, яка на той час не була співвласником вищезазначеною нерухомості, що в подальшому потягло інші наслідки, які перебувають в прямому причинному зв`язку.

В обвинувальному акті зазначено, що цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки до початку проведення підготовчого судового засідання Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 р. такий позов ним було подано, який був вручений обом обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також прокурору.

Обвинувальний акт не містить його затвердження, тобто відсутня печатка Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Як вбачається з обвинувального акту прокурором в графі «Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання» щодо обох обвинувачених зазначено: вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, проте, прокурором обвинувачення за ч. 2 ст. 28 КК України обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у формулюванні обвинувачення не пред`являлося.

З вищевикладеного вбачається, що зазначений обвинувальний акт є неконкретизованим та суперечливим, а тому підлягає поверненню прокурору для виконання вимог КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, п. 5 ч. 2 ст. 291, 371-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000067 від 22.11.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1