Справа № 184/453/17
Номер провадження 1-кп/184/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000041 від 19 січня 2017 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не має, інвалід 3-ої групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-20.12.2007 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. 21.12.2011 року звільнився умовно-достроково на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 року на не відбутий строк покарання 5 місяців 29 днів.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
19 січня 2017 року приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився на сходовому майданчику другого поверху, першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в ході з`ясування стосунків з раніше знайомою йому ОСОБА_7 та її братом ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В цей же день і час, знаходячись там же і реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , дістав з лівої бічної кишені вдягненої на ньому куртки розкладний ніж по типу «метелик», розклавши котрий, в цей же день та час, умисно завдав один удар в грудну клітину ОСОБА_6 , чим згідно висновку експерта № 78 від 27.02.2017 року спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаного порання грудної клітини справа з ушкодженням правої внутрішньої артерії та вени з ушкодженням перикарду, двобічного гемотораксу, котре згідно п.2.1.3 підпункту й) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав частково, оскільки вважав, що тілесні ушкодження він спричинив потерпілому ОСОБА_6 при перевищенні меж необхідної оборони у зв`язку із протиправною поведінкою самого потерпілого. Крім цього, надав суду покази згідно яких вказав, що 19 січня 2017 року близько 01 год. він за проханням своєї знайомої ОСОБА_7 , яка на той час перебувала за місцем його проживання, пішов проводити її до дому, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 з метою, щоб остання взяла гроші і вони змогли купити пива. Коли вони зайшли до під`їзду, ОСОБА_7 попросила його почекати і зайшла до вище вказаної квартири. Через декілька хвилин ОСОБА_7 вийшла з квартири і він помітив у неї в руках кухонний ніж. Він почав підійматися по сходах, щоб з`ясувати для чого вона вийшла з квартири з ножем, коли з квартири вийшов потерпілий ОСОБА_6 , який тримав у руках металевий цепок. ОСОБА_6 відразу наніс йому удар цепком по голові, але він частково зміг захиститися палкою, яку він тримав в руках і цепок заплутався за цю палку. Поки він з`ясовував у ОСОБА_7 , що відбувається, потерпілий ОСОБА_6 звільнив цепку і накинув її йому на шию, почав придушувати, а ОСОБА_7 в цей час наближувалась до нього з ножем. Після цього, він зрозумів, що його хочуть пограбувати, оскільки до цього він отримав пенсію по інвалідності і ОСОБА_7 бачила у нього гроші. Тоді розуміючи, що його можуть вбити, він вихватив з карману куртки складний ніж, і правою рукою замахуючись за спину наніс один удар ножем в бік потерпілого ОСОБА_6 . Оскільки після цього, захват цепком його шиї послаб, він зміг звільнитися і відразу втік з місця події. Умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень він не мав, а тому просив суд перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України з призначенням відповідного покарання та з врахуванням протиправної поведінки самого потерпілого ОСОБА_6 та його сестри ОСОБА_7 . Стосовно заявленого в рамках кримінального провадження цивільного позову, вважав його частково обґрунтованим, визнав позов в частині матеріальної шкоди на 10 грн. та в частині моральної шкоди на 1000 грн., оскільки вважав, що саме такий розмір шкоди підтверджений матеріалами справи та відповідає тяжкості і тривалості моральних страждань потерпілого. Фактично в скоєному кримінальному правопорушенні не розкаявся, оскільки вважав, що він опинився не в той час і не втому місці, що й призвело до тяжких наслідків.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні фактично вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України не визнав, суд вважає, що його вина в повному обсязі підтверджується показами потерпілого та свідків, які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів по справі.

Під час судового слідства на підтвердження або спростування вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України були допитані потерпілий ОСОБА_6 та свідки заявлені як стороною обвинувачення, та і стороною захисту.

Так, потерпілий ОСОБА_6 дав суду покази, згідно яких доведено про те, що він в ніч з 18 на 19 січня 2017 року перебував за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_4 , коли близько 01 год. до квартири прийшла його сестра ОСОБА_7 , яка також проживає у цій квартирі та повідомила йому, що не знайомий їй чоловік перестрів її на вулиці, побив та вимагає у неї гроші, у зв`язку з чим вона попросила у нього захисту. Він швидко почав одягатися і на балконі своєї квартири взяв для захисту від нападника металеву цепку, якою він прив`язував велосипед. Під час цих дій, він почув як у під`їзді почала кричати його сестра і відразу вийшов на допомогу та побачив як остання захищається від обвинуваченого, який намагається вдарити її палкою по голові. Побачивши це він лівою рукою почав відтягувати сестру від незнайомого чоловіка, а правою рукою, яка до цього була в кармані його куртки з намотаною на неї цепкою, дістав з карману свої куртки і навідмаш намагався відштовхнути нападника, але до нього не дотягнувся. Цепка під час цього розкрутилась й заплуталась в перилах. В цей же час, він отримав від нападника один удар ножем в правий бік. Ніж був витягнутий обвинуваченим з карману одягнутої на ньому куртки і удар він наносив лівою рукою, оскільки в правій руці чоловік тримав палку, якою намагався вдарити ОСОБА_7 . На крики з квартири почала виходити його мати, але він перегородив їй дорогу, заштовхнув сестру й сам зайшов до квартири. Спочатку він не зрозумів, що йому спричинені тілесні ушкодження, оскільки всі події відбувались дуже швидко, але на кухні вже зрозумів, що рана досить тяжка і попросив викликати швидку. В цей же час, обвинувачений ОСОБА_3 продовжував стукати у двері й викрикувати погрози на його адресу та адресу його рідних. Тільки коли ОСОБА_7 почала кричати, що обвинувачений вбив її брати, тобто його, стук у двері зупинився й обвинувачений втік з місця пригоди. При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 потерпілий покладався на розсуд суд. Цивільний позов підтримав у повному обсязі й просив його задовольнити, оскільки вважав, що неправомірними діями обвинуваченого йому спричинено як матеріальну так і моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_6 показала суду, що вечором 18 січня 2017 року вона зустрілась із своєю подружкою ОСОБА_8 , яка є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 , з яким вона також знайома, оскільки разом перебувають на програмі замісної терапії, як наркозалежні особи. Вона й ОСОБА_8 сиділи у знайомих чоловіків, розпивали спиртні напої, після чого вона пішла з компанії, але за проханням ОСОБА_3 , який їй подзвонив вирішила зайти до нього в гості. Під час перебування в квартирі ОСОБА_3 , останній почав у неї вимагати гроші в розмірі 100 грн., побив та обшукав її, зрозумів, що грошей у неї при собі немає. Вона щоб уладнати конфлікт запропонувала йому піти до неї додому, щоб вона змогла віддати гроші. Обвинувачений ОСОБА_3 на це погодився. В під`їзді будинку, в якому вона проживає, вона попросила у обвинуваченого декілька хвилин, щоб попросити у матері грошей і зайшла до квартири. Мати вже спала, а не спав лише її брат ОСОБА_6 потерпілий по справі, якому вона й розповіла про виниклий у неї конфлікт, але не повідомила, що вона до цього ОСОБА_3 вже знала. Додому вона йшла за захистом не маючі на меті повертати будь-які гроші, оскільки вважала, що обвинувачений вимагає їх безпідставно. Коли вона вийшла з квартири на сходини і повідомила ОСОБА_3 , що грошей не має, а матір зараз викликає поліцію, останній почав наближатися до неї й замахуватися палкою, яку він тримав у правій руці. Вона почала кричати, але змогла перехватити палку руками і на її крик з квартири вийшов ОСОБА_6 , який намагався її відтягнути лівою рукою від обвинуваченого, а правою рукою, яку він дістав з карману куртки попитався відмахнутися від ОСОБА_3 . В цій руці брат тримав цепок, який відразу заплутався в перилах. ОСОБА_3 в цей же момент дістав з карману одягнутої на ньому куртки складний ніж та лівою рукою наніс один удар в правий бік грудної клітини ОСОБА_6 . З квартири на крики намагалась вийти мати, але після отриманого удару ножем, ОСОБА_6 заштовхнув її до квартири, заскочив сам та вони зачинили двері. Обвинувачений ОСОБА_3 стукав в двері та викрикував погрози, але коли вона закричала, що він вбив її брата, обвинувачений з місця події зник. Вони викликали швидку допомогу та поліцію.

Свідок ОСОБА_9 , яка є матір`ю потерпілого по справі, показала суду, що їй зі слів дочки ОСОБА_7 відмово про те, що того дня обвинувачений ОСОБА_3 вимагав у останньої гроші, що й стало причиною конфліктної ситуації, коли ОСОБА_7 прийшовши до дому попросила захисту у свого брата ОСОБА_6 . Під час вчинення кримінального правопорушення, вона перебувала у квартирі, а коли намагалась вийти їй це не вдалось, оскільки не випустив ОСОБА_6 . З вхідний дверей до квартири, вона бачила, що у обвинуваченого була в руках палка. Після того, як всі були вже в квартирі вона на кухні побачила у сина ножове поранення. Обвинувачений в цей час нікуди не уходив і стукав по дверям та викрикував погрози на їх адресу.

Свідок ОСОБА_8 , яка близько 3-х років проживає в цивільному шлюбі разом з ОСОБА_3 , показала суду, що їй 18 січня 2017 року поз дно у вечорі подзвонив ОСОБА_3 та сказав, що до нього до дому прийшла ОСОБА_7 . Вона йому сказала, що зараз прийде до нього, й попросила її дочекатися, але коли вона вже прийшла, то побачила одягнутих ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які кудись збирались йти. Коли вона запитала у них: «куди ви вночі їдете?», то ОСОБА_3 відповів, що йдуть до ОСОБА_7 до дому, візьмуть гроші, куплять пива й повернуться. Вона просила їх не ходити, оскільки як в неї, так і у ОСОБА_3 були гроші, але вони її не послухали і пішли. Більше вона їх не бачила, оскільки лягла спати.

Свідок ОСОБА_10 , показала суду, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_7 , як осіб, які разом з нею перебувають на замісній терапії, як наркозалежні особи. Сама вона очевидцем подій не була, і про все дізналась через декілька днів від ОСОБА_7 , яка спочатку розповідала одну версію подій, а вже кожну наступну зустріч змінювала обставини та факти по справі.

Крім цього, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, прокурором були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0000041 від 19.01.2017 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 19.01.2017 року о 02 год. 55 хв. до чергової частини Покровського ВП надійшло повідомлення від диспетчера приймального відділення КЗ «ЦМЛ ДОР м. Покров» про те, що каретою «швидкої допомоги» до лікарні був доставлений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді ножового, проникаючого порання грудної клітини справа. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримав на проміжному сходовому майданчику розташованому між першим та другим поверхом, першого підїзду, будинку АДРЕСА_2 (т.2 а.с.1);

-протокол від 19.01.2017 року про прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене щодо нього кримінального правопорушення, згідно якого останній повідомив про те, що 19.01.2017 року приблизно о 03 год. 00 хв. невідомий йому чоловік знаходячись на сходовому майданчику за адресою його проживання по АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження, шляхом ножового поранення в область грудної клітини (т.2 а.с.7);

-протокол огляду місця події від 19.01.2017 року з фото таблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місце вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.с.10-14);

-протокол огляду місця події від 19.01.2017 року з фото таблицею, згідно якого зафіксована обстановка на у квартирі потерпілого ОСОБА_6 за адресою його проживання по АДРЕСА_5 та вилучені речі із слідами РБК на них (т.2 а.с.16-36);

-протокол огляду предметів від 19.01.2017 року з фото таблицею, згідно якого оглянуті речі, які були одягнуті на потерпілому ОСОБА_6 під час скоєння відносно нього кримінального правопорушення (т.2, а.с.37-46);

-протокол огляду від 19.01.2017 року з фото таблицею, згідно якого оглянута ділянка місцевості, що розташована навпроти магазину «Сана» у м. Покров, на яку вказав ОСОБА_3 , як на місцевість де він викинув знаряддя злочину, після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , і де було виявлено та вилучено розкладний ніж по типу «метелик» з надписом «ТОТЄМ» (т.2, а.с.49-52);

-довідка № 172 від 19.01.2017 року, видана головним лікарем КЗ «ЦМЛ м. Покров», згідно якої вбачається, що 19.01.2017 року о 03 год. 26 хв. в приймальне відділення лікарні був доставлений гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини справа на рівні VІ межребір`я з пошкодженням внутрішньої артерії вени. Проникаюче пошкодження перикарду. Геморрагічний шок ІІІ ст. (т.2,а.с.60);

-довідкою № 285 від 01.02.2017 року, за підписом головного лікаря КЗ «ЦМЛ м. Покров», якою підтверджується факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19 січня 2017 року і по день видачі довідки на стаціонарному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався (т.2, а.с. 88);

-протокол від 20.01.2017 року про отримання зразків крові потерпілого ОСОБА_6 для проведення судової імунологічної експертизи (т.2, а.с. 93);

-протокол проведення слідчого експерименту від 19.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , який фіксувався за допомогою відеокамери «Canon» та диск VIDEX DVD-R із записом вказаного слідчого експерименту (т.2, а.с.121-125);

-протокол огляду предмету від 22.02.2017 року, згідно якого оглядався та описувався диск, на який проводилась фіксація слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 (т.2, а.с. 247);

-повідомлення про підозру від 19.01.2017 року, за якою ОСОБА_3 висунуто підозру за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (т.2, а.с.151-152);

-протокол огляду предмету від 19.01.2017 року з фото таблицею, згідно якого було оглянуто дерев`яну палицю, видану добровільно ОСОБА_3 , з якою він перебував під час вчинення кримінального правопорушення (т.2, а.с.167-170);

-протокол проведення слідчого експерименту від 01.02.2017 року з фото таблицею, згідно якого відтворювались обставини та подія вчиненого кримінального правопорушення зі слів підозрюваного ОСОБА_3 (т.2, а.с.208-212);

-протокол проведення слідчого експерименту від 21.02.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який фіксувався за допомогою відеокамери «Canon» та диск із записом вказаного слідчого експерименту (т.2, а.с.232-235);

-протокол огляду предмету від 21.02.2017 року з фото таблицею, згідно якого оглянутий металевий ланцюг, який добровільно надав потерпілий ОСОБА_6 (т.2, а.с. 238-239);

-протокол огляду предметів (додатковий) від 22.02.2017 року з фото таблицею, згідно якого оглянуті речі, які були одягнуті на потерпілому ОСОБА_6 під час скоєння відносно нього кримінального правопорушення (т.2, а.с.242-246);

-протокол від 20.01.2017 року про отримання зразків крові підозрюваного ОСОБА_3 для проведення судової імунологічної експертизи (т.2, а.с. 179);

-висновок експерта № 151/н від 30.01.2017 року, яким встановлена група крові потерпілого ОСОБА_6 , яка відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (т.2,а.с.222-223);

-висновок експерта № 149/н від 25.01.2017 року, яким встановлена група крові підозрюваного ОСОБА_3 , яка відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2,а.с.225-226);

-висновок експерта № 166 від 24.02.2017 року, згідно якого експерт зробив висновок про те, що кров в слідах на клинку складного ножа могла походити від особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що можливо відноситься до потерпілого ОСОБА_6 , беручи до уваги його групову характеристику крові (т.3, а.с.22-25);

-висновок експерта № 166/н від 21.02.2017 року, згідно якого експерт зробив висновок про те, що в слідах на спортивних штанах, які належать потерпілому ОСОБА_6 знайдена кров, яка можливо відноситься до потерпілого ОСОБА_6 (т.3, а.с.27-29);

-висновок експерта № 78 від 27.02.2017 року, згідно якого виявлене у потерпілого ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа з ушкодженням правої внутрішньої артерії та вени з ушкодженням перикарду, двобічного гемотораксу відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 підпункту й) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії гострого предмету маючого колючо-ріжучі властивості, можливо і лезом клинка ножа (т.3, а.с.57-58);

-висновок експерта №81 (додатковий) від 27.02.2017 року, згідно якого експерт зробив висновок про те, що враховуючи характер і локалізацію виявленого у потерпілого ОСОБА_6 тілесного ушкодження, локалізацію удару вказаного у протоколі слідчого експерименту від 21.02.2017 року за участю потерпілого, можливо вказати, що не виключена можливість спричинення даного тілесного ушкодження при механізмі вказаному у протоколі від 21.02.2017 року (т.3, а.с.59-60);

-висновок експерта №82 (додатковий) від 27.02.2017 року, згідно якого експерт зробив висновок про те, що механізм виявленого у гр. ОСОБА_6 тілесного ушкодження суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту від 01.02.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 (т.3, а.с.61-62);

-висновок експерта №92 (додатковий) від 27.02.2017 року, згідно якого експерт зробив висновок про те, що враховуючи характер і локалізацію виявленого у потерпілого ОСОБА_6 тілесного ушкодження, локалізацію удару вказаного у протоколі слідчого експерименту від 19.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_7 , можливо вказати, що не виключена можливість спричинення даного тілесного ушкодження при механізмі вказаному у протоколі слідчого експерименту від 19.01.2017 року (т.3, а.с.63-64);

-постанова від 21.02.2017 року про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів (т.3, а.с.1);

-постанова від 24.02.2017 року про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів (т.3, а.с.65);

-протокол від 23.02.2017 року про пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_7 за рисами обличчя, формою обличчя та носа впізнала на фотознімку №3 чоловіка, який 19.01.2017 року на сходовому майданчику першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 за допомогою ножа спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №3 зображений ОСОБА_3 (т.3, а.с.11-12);

-протокол від 23.02.2017 року про пред`явлення потерпілому ОСОБА_6 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 за формою обличчя впізнав на фотознімку №4 чоловіка, який 19.01.2017 року на сходовому майданчику першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 за допомогою ножа спричинив йому тілесні ушкодження. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №4 зображений ОСОБА_3 (т.3, а.с.13-14);

-повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10.03.2017 року, за якою ОСОБА_3 висунуто підозру за ч.1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (т.3, а.с.67-69).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Показам обвинуваченого ОСОБА_3 , суд надає критичну оцінку, оскільки ці покази обвинуваченого не відповідають встановленим судом обставинам у справі, не узгоджуються з показами потерпілого та свідків по справі, та наявні в матеріалах справи письмові докази, зокрема, висновки експертиз та наявність доказів про відсутність будь-яких ушкоджень на тілі обвинуваченого і навіть відсутність його звернень до компетентних органів з метою встановлення таких ушкоджень, спростовують ці покази, що свідчить про їх надуманість і є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та обвинувачений ОСОБА_3 дійсно винний у скоєному кримінальному правопорушенні.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, позицію обвинуваченого щодо фактичного невизнання вини у скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України, а також дослідивши характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , які свідчать проте, що останній був раніше неодноразово судимий, останній раз за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2007 року за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, у 2011 році звільнився умовно-достроково; за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується нейтрально, на обліку лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом «наркоманія» та на обліку лікаря фтизіатра з діагнозом «ВЗЗТБ обох легенів у вигляді фіброзно-осередкових змін після вилікування дисемінованого туберкульозу», має постійне місце проживання, є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням. вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі, що враховуючі встановлені судом обставини по справі буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Як пом`якшуюча покарання обставина, згідно до вимог ст. 66 КК України, судом визнається активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину на стадії досудового слідства.

Крім цього, судом як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в силу вимог ст. 67 КК України визнається рецидив злочинів, оскільки обвинувачений до цього був судимий за вчинення умисного злочину.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України, суд зазначає про відсутність другої обставини, що пом`якшує покарання і є безумовною підставою при застосуванні вказаної статті, крім цього обвинувачений ніяким чином не обґрунтував, яким саме чином його сприяння розкриттю злочину могло істотно знизити його тяжкість.

В кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 520, 27 грн. та моральної шкоди в сумі 30 000 грн. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав цивільний позов частково в частині відшкодування витрат на лікування у розмірі 10 грн., та в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн., виходячи з того, що він є інвалідом, матеріальна шкода належним чином не підтверджена, а моральна в повному обсязі не обґрунтована.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, витрати на придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 520, 27 грн., пов`язаної з витратами на лікування та частково визнані обвинуваченим підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки підтверджуються оригіналами чеків, доданих потерпілим до свого позову, на загальну суму 786, 70 грн., але стягуються лише в межах заявлених позивачем вимог, відповідно до ст.11 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розмір завданої кримінальним правопорушення моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 суд, враховуючи характер протиправних дій обвинуваченого, ступень його вини, яка полягала у прямому умислі на спричинення тілесних ушкоджень, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, який в наслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 тривалий час відчуває постійні болі та на даний час не може повноцінно працювати і налагоджувати соціальні стосунки, потребує додаткової реабілітації, та дослідивши підстави, через які виник конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, а також дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості, вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 гривень підлягає частковому задоволенню в розмірі 20 000 грн.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 371, 373-376, КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 02 березня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 02.03.2017 року по 25.05.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 520, 27 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн., а всього 20 520, 27 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази: 1 слід ділянки долоні руки (спец.пакет № 0042473), що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000041, після набрання вироком законної сили залишити зберігатися в ній; 1 марлевий тампон зі слідами РБК (упакований до паперового конверту), 1 рушник із слідами РБК (спец.пакет № 3243818), 1 гончірка із слідами РБК (спец.пакет № 3531993) та 1 складний ніж (упакований до поліетиленового пакету), які передана для зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити; всі речі вилучені у потерпілого ОСОБА_6 , що знаходяться у камері зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути у його власність.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі в загальному розмірі 880 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1