АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/162/17 Справа № 711/2920/15-к Категорія: ч. 2 ст. 186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краснодон, Луганської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, розлучений, маючий на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово непрацюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.315 КК України, та призначино покарання за ст.263 ч.2 КК України один рік позбавлення волі; за ст.307 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ст.315 ч.1 КК України два роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначино ОСОБА_8 до відбуття п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття основного покарання з випробуванням на три роки, з покладенням на нього обов`язків;

Ззапобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишино попереднім у вигляді домашнього арешту;

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Балабанівка, Оратівського району, Вінницької області, українка, громадянка України, з середньою освітою, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацююча, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, та призначино покарання за ст.307 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України п`ять років позбавлення волі, без конфіскації майна, за ст.317 ч.1 КК України три роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначино ОСОБА_7 до відбуття п`ять років позбавлення волі без конфіскації.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття основного покарання з випробуванням на три роки, з покладенням на неї обов`язків.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишино попереднім у вигляді застави;

Вирішено доля речових доказів згідно ст.100 КПК України,-

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що 13 травня 2014 року, ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , прагнучи збудити в іншої особи бажання вжити наркотичний засіб та психотропну речовину, з метою зробити приємність своїй знайомій ОСОБА_7 , запропонував вжити наркотичний засіб - канабіс, та психотропну речовину - амфетамін, і запевнив, що вживання їй сподобається, на що остання погодилась. Потім, ОСОБА_8 перебуваючи на балконі даного помешкання, взяв цигарку з наркотичним засобом - канабіс, в кількості близько 0,5 г., якою пригостив ОСОБА_7 та разом з останньою вжили наркотичний засіб шляхом паління. Після чого ОСОБА_8 відразу запропонував ОСОБА_7 вжити близько 0,05 г. психотропної речовини амфетамін, на що остання погодилась, та в кімнаті даного приміщення вжили разом вказану речовину шляхом вдихання через ніс.

Крім того, восени 2014 року ОСОБА_8 маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин, діючи за попередньою змовою з невстановленим у ході досудового слідства чоловіком, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені у окреме провадження, домовився про спільний незаконний збут наркотичних засобів і психотропних речовин та розподіл отриманих коштів. Після чого в середині грудня 2014 року ОСОБА_8 у невстановленому в ході слідства місці зустрівся з вищевказаним чоловіком від якого отримав паперовий згорток з канабісом та придбаний наркотичний засіб незаконно зберігаючи при собі з метою збуту перевіз автомобілем «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 до під`їзду будинку АДРЕСА_5 де того ж дня у вечірній час зустрівся з ОСОБА_7 та маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи спільно і за попередньою змовою з останньою, передав їй для незаконного збуту паперовий згорток з канабісом у кількості близько 8 сірникових коробків та умовою повернення йому коштів після продажу особливо небезпечного наркотичного засобу, який вона принесла до місця свого проживання у квартиру АДРЕСА_6 , де придбаний наркотичний засіб розфасувала до паперових згортків і поліетиленових пакетів та незаконно зберігала з метою збуту наркозалежним особам з числа своїх знайомих. Крім того 12 січня 2015 року у денний час ОСОБА_8 придбав у невстановленого чоловіка психотропну речовину, яку незаконно зберігаючи при собі з метою збуту перевіз автомобілем «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 до під`їзду будинку АДРЕСА_5 де того ж дня зустрівся з ОСОБА_7 та маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи спільно і за попередньою змовою з останньою передав їй для незаконного збуту поліетиленовий пакет з амфетаміном у кількості близько 5 грам та умовою повернення коштів після продажу психотропної речовини, яку вона принесла до місця свого проживання у квартиру АДРЕСА_6 , де придбану психотропну речовину розфасувала до фольгових згортків і незаконно зберігала з метою збуту наркозалежним особам з числа своїх знайомих. Так, 13.01.2015 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_7 , по телефону домовилася з ОСОБА_12 про збут особливо небезпечного наркотичного засобу за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де під час зустрічі отримала від ОСОБА_12 кошти в сумі 100 гривень на придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного наміру, знаходячись вдома незаконно, умисно збула ОСОБА_12 поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/68 від 16.01.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить 1,92 г. та в якості подарунка безоплатно збула фольгований згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/69 від 16.01.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін - основу) 0,0196 грама, яку останній в цей же день видав працівникам міліції.

Крім того, 15.01.2015 вранці ОСОБА_7 , домовившись з ОСОБА_12 про повторний збут останньому психотропної речовини та близько 10 год. 20 хв. цього ж дня, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного наміру, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , за гроші в сумі 400 гривень незаконно збула ОСОБА_12 , чотири фольгових згортка з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/0086 від 15.01.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0.114 г, 0.116 г, 0.119 г, 0.126 г відповідно, які останній в цей же день видав працівникам міліції.

Крім того, того ж дня, близько 15 години ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_6 , маючи при собі психотропну речовину амфетамін, отриману від ОСОБА_8 для незаконного збуту запропонувала вжити амфетамін ОСОБА_13 та незаконно безоплатно збула йому частину вказаної психотропної речовини у кількості близько 0,5 грама, яку останній знаходячись в кімнаті вжив шляхом вдихання через ніс.

В той же день близько 18 год. 15 хв. ОСОБА_7 біля під`їзду будинку № 29 по вул. Сєдова в м. Черкаси зустрілась з ОСОБА_8 і сіла до його автомобіля «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою передачі співучаснику злочинів коштів отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів і психотропних речовин. Після чого близько 18 год. 30 хв. вказаних осіб було затримано працівниками міліції та під час затримання з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 в салоні автомобіля під переднє пасажирське сидіння скинула поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/160 від 04.03.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою (в перерахунку на амфетамін - основу) 0,661 грама, який виявлений та вилучений в присутності понятих в ході проведення санкціонованого огляду автомобіля «Мазда 626» д.н.з. НОМЕР_1 , також при огляді жіночої сумки, в гаманці, котрий знаходивсь в автомобілі та належить ОСОБА_7 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з трьома фольговими згортками, які згідно висновку експерта № 2/162 від 05.02.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) 0,186 г, котрі вона зберігала з метою подальшого збуту та гроші в сумі 239 гривень, серед яких знаходились 100 гривень, купюра номіналом 50 гривень 1 шт. за №КМ3372762, купюра номіналом 20 гривень 2 шт. за №ВК9830474, №МП9210316, та купюра номіналом 10 грн. 1 шт. за №МГ9395213. При обробленні вказаних грошових купюр СХР висвітився напис «Збут», на яких, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/163 від 01.02.2015, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини у вигляді напису «ЗБУТ».

Та після затримання ОСОБА_8 і проведення його санкціонованого обшуку з правої внутрішньої кишені куртки вилучено два фольгових згортка з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/161 від 04.03.2015 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса амфетамін (в перерахунку на амфетамін - основу) складає 3,9115 г, що являється великими розмірами, котрі він зберігав з метою подальшого збуту.

Після чого, того ж дня близько 18 год. 50 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_6 , під час санкціонованого обшуку виявлено та вилучено пакет з трьома поліетиленовий пакетиками у формі трикутників з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, фольговий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, поліетиленовий пакет із застібкою з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/165 від 27.01.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабіс, маса висушеного наркотичного засобу становить 0,60 г, 1.48 г, 1.20 г, 1.46 г, також на кухні в холодильнику виявлено поліетиленовий пакет з трьома фольговими згортками, які згідно висновку експерта № 2/166 від 04.03.2015 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) 0,033г, які ОСОБА_7 зберігала з метою подальшого збуту.

Крім того в середині вересня 2014 року у денний час ОСОБА_8 знаходячись на ринку «Сєдова» за адресою: м. Черкаси бул. Шевченка, 345 у невстановленої ході досудового слідства особи придбав металеву кулю з тримачем, що є холодною зброєю, яку поклав до салону свого автомобіля «Мазда 626», д.н.з. НОМЕР_1 та без передбаченого законом дозволу переносив шляхом перевозки вказану зброю з метою особистого користування. 15.01.2015 близько 18 год. 45 хв. біля під`їзду будинку № 29 по вул. Сєдова в м. Черкаси ОСОБА_8 був затриманий працівниками міліції та в вході санкціонованого обшуку вищевказаного автомобіля на задньому сидіння виявлено та вилучено обмотану клейкою стрічкою свинцеву кулю з тримачем, яка згідно висновку експерта № 20 від 26.01.2015 являється холодною зброєю, а саме кістенем спрощеної конструкції, виготовленим саморобним способом.

В апеляційній скарзі прокурор не заперечуючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації їх дій, вважає вирок суду незаконним в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ст.307 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; за ст.315 ч.1 КК України 3 років позбавлення волі; за ст.263 ч.2 КК України 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_7 засудити за ст.307 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, за ст. 317 ч.1 КК України 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їхніх захисників, які просили вирок суду 1 інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом не виконані.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.2 ст.307/, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні на підставі ч.3 ст.349 КПК України, яким суд дав належну оцінку.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.315 КК України вірно, що не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України вірно, що не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільку кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до змісту ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Стаття 69 КК України передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Норма статті 75 КК України визначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням допускається тільки: 1) при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк п`ять років чи менше; 2) з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи. Звільнити з випробуванням засуджену особу від відбування іншого виду покарання або позбавлення волі на строк понад п`ять років суд не вправі.

Призначаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання, суд послався на пом`якшуючі обставини, зокрема щире каяття, активне розкриття злочину та наявність на утриманні малолітніх дітей і поганий стан здоровя ОСОБА_8 та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції призначив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст.307 КК України та призначив покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції застосовуючи положення ст.69 КК України взагалі не мотивував та не обґрунтував обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Згідно з вимогами ст.12 КК України, даний злочин відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Крім того, суд 1 інстанції звільняючи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не мотивував свій висновок про можливість виправлення засуджених без відбування покарання.

Разом з тим судом 1 інстанції при призначенні покарання із застосуванням положень ст.69 КК України та прийнятті рішення про застосування положень ст. 75 КК України були враховані одні й ті ж самі обставини, а рішення суду в цій частині необґрунтоване.

Як вбачається з вироку при призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд 1 інстанції належним чином не виконав вимоги ст.65,66,67,69,75 КК України та вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ і належним чином не врахував, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ніде не працюють, матеріальне становище покращували від збуту наркотичних засобів і психотропних речовин, які відносяться до категорії тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності.

Наявність на утриманні малолітніх дітей у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є такими обставинами, які зменшують суспільну небезпечність скоєних злочинів. Крім того, наявність на їх утриманні малолітніх дітей у даному випадку є лише даними, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд 1 інстанції не обґрунтував та не мотивував підстав про недоцільність та несправедливість призначення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в межах санкцій ч.2 ст.307 КК України

При таких обставинах покарання призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підставі ст.69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, тому колегія суддів вважає, що в частині призначення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирок підлягає скасуванню з винесенням нового вироку.

Крім того колегія суддів враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 22 грудня 2016 року про те, що призначене покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 із застосуванням положень ст.69, 75 КК України не ґрунтується на вимогах закону і є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Касаційна інстанція в своїй ухвалі від 22 грудня 2016 року, вказала, що за тих же даних про осіб винних та обставин, які пом`якшують покарання, призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України є м`яким, а застосування положень ст.75 КК України щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід вважати неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому відповідно до положень ч.2 ст.439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Апеляційним розглядом не встановлені нові дані про осіб обвинувачених, які пом`якшують покарання та давали б підстави для застосування ст.69 КК України.

Дані про працевлаштування ОСОБА_7 та позитивна характеристика за місцем її роботи, на думку колегії суду не є новою обставиною, що дає право на застосування ст.69 КК України.

Документи медичного характеру, які надані ОСОБА_8 , також не є новими обставинами так як судом 1 інстанції досліджувались та стан здоров`я ОСОБА_8 визнаний обставиною, що пом`якшує покарання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.

Згідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України, колегія суддів, у відповідності із вимогами ст.65, 66, 67 КК України, враховує особи обвинувачених, ОСОБА_8 ніде не працює, матеріальне становище покращували від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, кількість епізодів злочинної діяльності.

В якості обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на утриманні у них малолітніх дітей та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні.

Враховуючи сукупність вищевказаних обставин, дані про особу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що з урахуванням пом`якшуючих обставин та відсутністю обтяжуючих обставин, стану здоров`я ОСОБА_8 , обвинуваченим слід призначити мінімальне покарання за ч.2 ст.307 КК України, а за іншими статтями обвинувачення в межах санкцій даних статей обвинувачення.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

За вищевказаних обставин, вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 внаслідок м`якості в зв`язку з чим апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст.263, ч.1 ст.315, ч.2 ст.307 КК України.

Призначити ОСОБА_16 покарання:

- за ч.2 ст.263 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ч.1 ст.315 КК України 2 роки позбавлення волі;

- ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_16 до відбуття покарання 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

ОСОБА_17 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

Призначити ОСОБА_18 покарання:

- за ч.1 ст.317 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_18 до відбуття 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками кримінального провадження на протязі 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :