Дата документу 28.02.2017 Справа № 554/8586/16-к
Справа № 554/8586/16-к
Провадження № 1-кс/554/1702/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування № 0000495, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Малий Перевіз Шишацького району, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16.10.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки «САЗ 3507 ЗНГ», д.н.з. , який знаходиться у власності ПП «Агроекологія», рухався по вулиці Центральна с. Покровське в напрямку від с. Великі Сороченці до с. Михайлики Шишацького району Полтавської області.

Пересуваючись з швидкістю 40-50 км/год., яка є дозволеною та достатньою при видимості за вказаних обставин події, ОСОБА_5 , не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі і пішоходів, допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у межах його видимості рухалася в попутному напрямку.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_5 п. п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», а в подальшому наїзду на ОСОБА_7 , згідно до висновку експерта № 235 від 16.11.2016 року остання отримала тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови лівої скроневої, тім`яної ділянки в середній частині, праву лобну-тім`яну ділянку та у м`яку мозкову оболонку лівої скроневої ділянки та правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки; перелом кісток склепіння та основи черепа (тім`яна, потилична, скронева кістки; права передня черепна ямка, права та ліва середня черепна ямка, задня ліва черепна ямка); перелом ребер з права 1,2,3,4 по біляхребтовій та зліва 1 по біляхребтовій, 2 по середньо-ключичних лініях; перелом тіла 3-го грудного хребця та розрив міжхребцевого диску 3-4 грудних хребців; перелом лівої плечової кістки у верхній третині; крововиливи у м`які тканини спини в проекції лівої лопатки та лівого плечового суглобу з утворенням «тканьового карману»; рани, що розташовані: на лівій вушній раковині; садна, що розташовані: в ділянці зовнішнього кута лівого ока; в надбрівній ділянці зліва; на лівій щоці, чисельні; в скроневій ділянці зліва; на передній поверхні лівого плечового суглобу; на тильній поверхні лівої кисті (на фоні синця), чисельні; на тилі проксимальної фаланги 2 пальця правої кисті (на фоні синця); в проекції гребня підвздовшної кістки зліва; на лівій сідниці, в нижньо-зовнішньому квадранті; на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна; на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, з розповсюдженням на верхньо-середню третину зовнішньої поверхні лівої гомілки; на зовнішній поверхні нижньої третини лівої гомілки з розповсюдженням на зовнішню поверхню стопи; на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, синці, що розташовані: на верхній повіці лівого ока; біля внутрішнього кута правого ока; на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 2-4 п`ястних кісток; на тильній поверхні дистальних та проксимальних фаланг 2-5 пальців правої кисті, з розповсюдженням на тил кисті; на задній поверхні лівого плеча у середній третині та лівого плечового суглобу, які могли утворилися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам правопорушення, в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останньої на місці вчинення злочину.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку з виникнення даної пригоди, згідно висновку судово - автотехнічної експертизи № 443 від 02.12.2016, стало

Порушення п. 12.3. «Правил дорожнього руху України» з боку водія ОСОБА_5 , згідно з яким:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малий Перевіз Шишацького району, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, тимчасово офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винним себе визнав частково.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії протоколів яких додаються до клопотання.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за який, передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засоби на строк до трьох років або без такого.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. На підтвердження 16.10.2016 ОСОБА_5 після вчинення ним дорожньо - транспортної пригоди, покинув місце події та з особливою зухвалістю залишив тіло потерпілої на узбіччі, не забезпечивши при цьому охорони місця вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Так, потерпілою, та свідками у кримінальному провадженні є місцеві мешканці, а ОСОБА_5 проживає з останніми в одному селі, тобто може незаконно впливати на них у цьому ж провадженні, шляхом їх підкупу або залякування у зв`язку з чим останні можуть змінити свої покази під час досудового розслідування та у суді. Вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачене Розділом XI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», так як ОСОБА_5 не позбавлений права керувати транспортними засобами;

В судовому засіданні слідчий просить задовольнити клопотання з підстав у ньому наведених. Наголошує на наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити. Наголосив, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний свою вину визнає, але просить не застосовувати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою з огляду на те, що він намагається відшкодувати кошти потерпілим, а саме родичам загиблої.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з огляду на відсутність доведених ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Долучив до матеріалів клопотання документи, які підтверджують відшкодування коштів потерпілим.

Захисником в судовому засіданні було заявлено клопотання про допит свідків. З огляду на те, що протоколи допиту свідків долучені слідчим до матеріалів клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, спричинившого загибель потерпілої особи слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Малий Перевіз Шишацького району, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обчислювати 28.02.2017 року з 14.30 год.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 29.04.2017 року до 14.30 год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1