АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/942/2017 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК:ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 рок позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2013 року у виді 2 /двох/ місяців та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 /двох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 16.10.2016, приблизно о 17 годині, він знаходячись поблизу станції Київського метрополітену «Харківська» у м. Києва, зателефонував з мобільного телефону невстановленій досудовим слідством особі і замовив для себе психотропну речовину - амфетамін та, отримавши від вказаної особи інформацію про номер невстановленого досудовим слідством карткового банківського рахунку через банківський термінал, місцезнаходження якого на досудовому слідстві встановити не представилось можливим, перерахував 1500 грн., як оплату за придбання вказаної психотропної речовини. Після чого, отримавши від невстановленої особи інформацію про місцезнаходження потаємного місця (закладки) з психотропною речовиною - амфетамін, - відразу, на громадському транспорті, направився до вказаного місця, а саме до Печерського району м. Києва, де на розі бульварі Дружби Народів і бульварі Лесі Українки м. Києва під Печерським мостом зі сторони проїжджої частини дороги, яка прямує до станції Київського міського метрополітену «Дружби Народів», у пачці від цигарок марки «Парламент» знайшов прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світло-рожево-бежевого кольору, що містить психотропну речовину - амфетамін, яку відразу зважив на електронних вагах, які мав з собою, після чого поклав до свого гаманця, який помістив до кишені своєї куртки.
Цього ж дня, 16.10.2016, ОСОБА_8 , громадським транспортом незаконно перевіз психотропну речовину - амфетамін, а саме поїхав по власним справам, після чого приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де 17.10.2016, приблизно о 03.00 год., був затриманий працівниками поліції ГУ НП у м. Києві, які у нього вилучили прозорий пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком із порошкоподібною речовиною світло-рожево-бєжевого кольору масою 10,023 г., що містить психотропну речовину -амфетамін масою 4,711 г, що є великим розміром, та електронні ваги, на поверхні яких виявлено психотропну речовину - амфетамін масою 0.00005 г.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що згідно акту №76 Спеціальної медичної комісії №2 за висновком лікаря-нарколога діагностовано у ОСОБА_8 психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків та інших психоактивних речовин. Тому апелянт вважає, що дана обставина позбавила обвинуваченого можливості повною мірою реалізувати своє право на захист, оскільки він не був забезпечений захисником в порядку ст. 52 КПК України.

Крім того, на думку захисника, в силу свого психічного стану, обвинувачений не зрозумів положень ч. 3 ст. 349 КПК України та просто погодився із пропозицією прокурора і суду першої інстанції про застосування вказаних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно з актом №76 Спеціальної медичної комісії №2, обвинуваченому ОСОБА_8 дійсно встановлено діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків та інших психоактивних речовин. Такий висновок про стан обвинуваченого зробив лікар-нарколог, а тому у суду першої інстанції не було підстав вважати, що ОСОБА_8 має якісь психічні вади, що позбавили його можливості повною мірою реалізувати свої права під час кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисником надано довідку Київського міського психоневрологічного диспансера №5 від 06.02.2017, згідно якої ОСОБА_8 звертався до нього для лікування. Однак за таким лікуванням останній звернувся вже після винесення вироку та призначення до розгляду апеляційної скарги. При цьому захисник пояснив, що сторона захисту не оспорює осудності обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що в ході розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції визнав всі обставини вчиненого кримінального правопорушення і свою винуватість не оспорює.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги вказану вище норму кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для перегляду вироку щодо ОСОБА_8 в частині доведеності вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікації його дій та призначеного покарання.

Тому, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року щодоОСОБА_8 - без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4