Справа № 303/536/13-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника засудженого ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами, які подали прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, перебуває у відпустці за її доглядом, не судимий,
засуджений за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, а за ч. 2 ст. 307 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна.
На підставі ст. 75 КК України засуджений ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 цього Кодексу наступні обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покладено на уповноважений орган із питань пробації за місцем проживання останнього.
Обраний щодо засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано і його звільнено з-під варти в залі судових засідань.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 450 грн. 24 коп..
Речові докази: гроші в сумі 807 гривень, які здані на зберігання в бухгалтерію Мукачівського РВ УМВС, конфісковано в дохід держави; психотропну речовину «метамфетамін» постановлено знищити; мобільний телефон марки «Нокія Е-51» залишено в ОСОБА_5 ; газонокосарку марки «TrimMac 241» залишено в потерпілого ОСОБА_9 ..
Згідно вироку, ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за вчинені злочини за таких обставин.
02 липня 2011 року приблизно о 16-ї годині 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Корятовича, 13, у смт. Кольчино Мукачівського району, навпроти приміщення Кольчинської селищної ради, у місці масового перебування громадян, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно збув шляхом продажу за 700 гривень закупникам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 порошкоподібну речовину сіро-жовтого кольору, яка була в згортку з фольгованого паперу й яка згідно висновку експерта за № 3/1066 від 09.08.2011 містить метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг якого обмежено, масою (без домішок) 0,1002 грам. Указану психотропну речовину ОСОБА_5 незаконно придбав шляхом знайдення фрагмента медичного шприца, у якому знаходилася вищевказана психотропна речовина «метамфетамін», у кінці червня 2011 року в невстановлений слідством день на території ринку «ГІД» в м. Мукачево, після чого незаконного зберігав при собі з метою подальшого збуту. Цього ж дня приблизно о 16-ї годині 45 хвилин, біля будинку № 1, що розташований по вул. Шелестівській у смт. Кольчино Мукачівського району, ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції, після збуту психотропної речовини, під час проведення оперативної закупки, яка була санкціонована прокурором Закарпатської області,
В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х:
- прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_5 , вказує на те, що вирок у частині призначення додаткового покарання є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Посилається на те, що, призначаючи засудженому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд не враховував положення ст. 77 КК України та роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема, те, що в разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується. Просить вирок змінити, виключивши з першого та другого абзацу резолютивної частини словосполучення «із конфіскацією майна», а в решті вирок залишити без зміни.
- захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_5 , вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Вважає, що при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, не надав належної оцінки особі обвинуваченого, зокрема, тому що останній 14.07.2014 одружився; має на утриманні малолітню дитину, за якою здійснює догляд, оскільки дружина працює вихователем у загальноосвітньому навчальному закладі; має постійне місце проживання с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, за яким позитивно характеризується ; спиртними чи наркотичними засобами не зловживає; раніше не судимий; за період з 2011 року до часу постановлення вироку не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності; повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду; будь-які компрометуючі дані щодо нього відсутні. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 307 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, звільнивши від його відбування з випробуванням з іспитовим строком два роки з умовою якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляційних скарг, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_4 , який підтримав подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу; захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню з таких підстав.
Кримінальна справа щодо засудженого ОСОБА_5 розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 та засудженого, неявка яких не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи й заяв про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило; що в апеляційних скаргах не ставиться питання про погіршення становища засудженого й, що останній подав до суду заяву, в якій міститься прохання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали кримінальної справи колегія суддів зазначає, що під час її розгляду судом першої інстанції засуджений ОСОБА_5 вину в скоєнні злочинів визнавав повністю, що суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та обов`язки, у тому числі, вимоги передбачені ч. 3 ст. 299 КПК України (1960 року), обмежився дослідженням лише даних, що характеризують особу засудженого. Тому, колегія суддів вважає, що при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленні порядку їх дослідження та роз`ясненні учасникам судового розгляду прав, судом першої інстанції вимоги вказаної вище норми права порушені не були.
Враховуючи те, що фактичні обставини справи, правильність кваліфікації діянь засудженого ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 307 КК України, в апеляційних скаргах не оспорюються, апеляційним судом з урахуванням положень ст. 365 КПК України (1960 року) не перевіряються й визнаються такими, що ґрунтуються на наведених у вироку доказах, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 307 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги, яку подала захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 , про те, що встановлений обвинуваченому іспитовий строк три роки є занадто суворим для нього, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні засудженому ОСОБА_5 покарання враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів; дані про особу обвинуваченого позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів; відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Колегія суддів вважає, що, звільняючи засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, суд встановив йому іспитовий строк, який є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, справедливим, належним чином вмотивувавши свій висновок.
Тому, доводи, на які є посилання в апеляційній скарзі як на підстави для встановлення засудженому ОСОБА_5 іспитового строку два роки, зокрема, про те, що останній 14.07.2014 одружився; має на утриманні малолітню дитину, за якою здійснює догляд, оскільки дружина працює вихователем у загальноосвітньому навчальному закладі; має постійне місце проживання с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, за яким позитивно характеризується ; спиртними чи наркотичними засобами не зловживає; раніше не судимий; за період з 2011 року до часу постановлення вироку не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності; повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду; будь-які компрометуючі дані щодо нього відсутні, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не впливають на вид та строк призначеного ОСОБА_5 покарання, у тому числі й на встановлений останньому іспитовий строк.
Разом із тим, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із конфіскацією майна, при цьому, звільнивши його від відбування з іспитовим строком лише від призначеного основного покарання, суд першої інстанції не врахував положення ст. 77 КК України та роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме те, що в разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.
Тому, доводи апеляційних скарг у цій частині є такими, що заслуговують на увагу й підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини вироку посилання на конфіскацію майна при призначенні засудженому ОСОБА_5 покарання.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б слугували безумовною підставою для його скасування з направленням справи на новий судовий розгляд або на додаткове розслідування, колегія суддів не вбачає.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України та ст. ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 року), апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити повністю, а апеляційну скаргу, яку подала захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , задовольнити частково.
З резолютивної частини вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 виключити посилання на конфіскацію майна при призначенні йому покарання.
У решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і на неї може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців із моменту набрання нею законної сили.

Судді: