У Х В А Л А
16 березня 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу до залу судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за ч.4 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
16.03.2017 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, мотивуючи наступним.

Відповідно до ст.ст. 1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII;

- від 06.05.2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII ;

- від 21.07.2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII;

- від 14.01.2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII,

З 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

08 липня 2015 року старшого сержанта ОСОБА_4 було призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 21 грудня 2015 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №47-РС старшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу цієї ж частини, яка до 8 лютого 2016 року дислокувалася по АДРЕСА_1 , і призначено на посаду механіка-водія-електрика відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби старший сержант ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший сержант ОСОБА_4 близько 13 години 26 грудня 2015 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, без поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Місце перебування старшого сержанта ОСОБА_4 на даний час невідоме.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких.

28 вересня 2016 року прокурором повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, з повною середньою освітою, розлучений, раніше не судимий, призваний під час мобілізації 8 липня 2015 року Ковельським ОМВК Волинської обл., на посаді механіка-водія-електрика відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону в/ч пп НОМЕР_1 ,старший сержант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що він підозрюється у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_4 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було направлено повістку про виклик ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.

Однак ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило.

Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

28 вересня 2016 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу Ковельського відділу поліції ГУНП в Волинській області.

Прокурором подано клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , повідомлення військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 255 від 27 січня 2016 року.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в матеріалах кримінального провадження.

В суді заступник військового прокурора клопотання підтримав.

Відповідно до ст. 177 КПК України: 1. прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 2. Це клопотання може бути подане: а) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; б) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; в) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. 3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Отже, суд приходить до висновку, що заступник військового прокурора надав суду достатньо доказів того, що існує необхідність надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу до залу судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 188-190 КПК України суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нові-Кошари, Ковельського р-ну Волинської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, із вищою освітою, 08.07.2015 року призваного під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого сержанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , до суду або відкликання ухвали прокурором, або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 , м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, 21-А, тел.: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1