Справа № 309/5013/15-к
Провадження № 1-кп/309/60/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

її предстаника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000844 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Тячівського районного суду від 25.10.2000 року за ст. 101 ч. 1, ст. 206 ч. 2 та ст. 42 КК України до трьох років позбавлення волі, вироком Тячівського районного суду від 11.09.2012 року за ст. 186 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 18 червня 2015 року о 21 год. 00 хв. з метою нападу та заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя, за попередньою змовою, групою осіб разом із двома не встановленими слідством особами чоловічої статі, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, під приводом лікування зуба зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , яка працює стоматологом та має власний стоматологічний кабінет у будинковолодінні за місцем свого проживання, у який через декілька хвилин після обвинуваченого зайшли ще двоє осіб у масках, один з яких у руках тримав предмет, схожий на ніж. Дані особи незаконно проникли до вищезазначеного приміщення, де із застосуванням насильства над потерпілою ОСОБА_8 , яке виразлося у зв`язуванні її рук і ніг клейкою поліетиленовою стрічкою та із погрозою застосування фізичного насильства, яке виразилося у погрозах та демонструванні предмета, схожого на ніж, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілої в сумі 3000 доларів США та 1000 гривень, чим завдали потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму. Також потерпіла внаслідок вищевказаних дій отримала легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ст. 187 ч. 3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України визнав частково. Суду пояснив, що в той день він знаходився у м. Тячів і зустрівся із знайомими, з якими познайомився у 2006 році у Чехії. Один з них ОСОБА_10 був із Львівської області, а інший ОСОБА_11 - із Рахівського району. Вони йому сказали, щоб він з ними поїхав у с. Липча до стоматолога і попросив, щоб той йому видалив зуба. Також вони казали, що там живе чоловік, який клієнтує і їм потрібно до нього поїхати за грошима. Ніяких натяків на розбійний напад не було. Він навіть маски у них не бачив. Одному з них він був винен 500 доларів США і вони пообіцяли, що якщо він з ними піде, то прощають борг. До с. Липча вони їхали у автомобілі. Приїхавши, вони йому показали на останню хату у селі біля кладовища і сказали, що до нього може вийде жінка. Він підійшов до воріт, подзвонив і до нього вийшла жінка. Він поросив видалити йому зуб. Вона спитала чому так пізно прийшов. Він сказав, що прийшов після роботи і почав боліти зуб. Зайшовши до хати у стоматологічний кабінет, він сів у крісло і в момент, коли вона почала дивитися проблемного зуба, до кабінету вдерлися його знайомі у масках. У ОСОБА_10 у руках був пістолет. Він зразу вийшов із кабінету на двір. Що вони там робили він не знає. Повернувшись за ними через кілька хвилин, він побачив, що у жінки на голові був натягнутий її ж халат. Він спитав їх що вони роблять і сказав щоб вони вже йшли звідти. Вони разом вийшли з будинку, сіли у автомобіль і поїхали. Його висадили у м. Тячів і по дорозі дали 150 доларів США. Під час перебування у кабінеті стоматолога ніякого телефону у нього не було.

Вважає, що його дії слід кваліфікувати за іншою статтею, так як розбою він не вчиняв.

Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілої, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд констатує, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю його частковим особистим зізнанням, показами потерпілого, свідків, а також дослідженими письмовими та речовими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду ствердила, що була вечірня година, вона розмовляла з донькою по телефону і хтось подзвонив у дзвінок біля дверей. Вона вийшла і побачила обвинуваченого. Вона спитала його, що сталося. Він сказав, що його болить зуб, треба видалити. Вона спитала чого так пізно і, пошкодувавши його, погодилась допомогти. Вона провела його до стоматологічного кабінету. Він сів у крісло, а вона глянула на той зуб. У нього почали труситися ноги, у кармані задзвонив телефон і в цей час до кабінету зайшов чоловік у масці з ножем у руці і відразу схопив її за руки. Один тримав її спереду, а інший ззаду. Обвинувачений сидів у кріслі. Вони пов`язали їй руки та ноги, накинули на голову халат медичний і потягнули під стіл. Ударили її по голові, з голови почала текти кров і питали де гроші. Вона сказала їм, що гроші у дивані. Хтось з них наставив на неї пістолет та ніж. Інші почали шукати гроші. Через деякий час вони повернулися до неї, нанесли удар і сказали, що грошей не знайшли. Вона знову їм пояснила, де саме знаходяться гроші і вони почали шукати. Їх було, крім обвинуваченого, ще двоє. Вони у її сумочці знайшли гроші, які забрали. Також забрали гроші, які знайшли у шухляді та інших місцях. Крім того, у шафі був годинник, який також зник. Обвинувачений не намагався нападниками зашкодити, а навпаки, встав з крісла у момент нападу та не давав їй рухатися. Все відбувалося 10-15 хвилин.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила, що того дня вона їхала додому із навчання і говорила по телефону з матір`ю та повідомила її, що через 40 хвилин вже буде вдома. Потім мати їй передзвонила через хвилин 15-20 і повідомила, що на неї напали. Вона пояснила всю ситуацію, що спочатку прийшов один чоловік, який сказав, що його зуб болить. Мати його пошкодувала, завела у стоматологічний кабінет, провела огляд, потім до кабінету увійшов ще один чоловік. Коли приїхала додому, на місці вже перебували працівники поліції. Мати казала, що нападників було троє. Викрадено було гроші та годинник. У матері було пошкоджено вухо, на якому вона бачила кров.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він сусід потерпілої, володіє магазином і у день нападу на потерпілу біля його магазину розвертався невідомий автомобіль «джип» сірого кольору, якого у них у селі немає. Дорога, на якій розвертався джип є проїзною і веде у с. Кошелево. Автомобіль розвернувся і поїхав у сторону Кошелева.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він займається купівлею та продажем автомобілів. Тоді у нього був автомобіль джип «Гранд Черокі», стального кольору, номерні знаки Болгарії, на якому, як йому повідомили працівники поліції, був вчинений розбійний напад. Автомобіль він продавав кілька разів, оскільки його повертали через несправності. Останній раз він продав його на початку літа у Іршавський район.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона орендує кафе у смт. Буштино на заправці «Маркет». Вона нічого не знає, і немає уяви про те, хто вчинив злочин.

Вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом-заявою ОСОБА_8 від 18.06.2015 року про напад на неї, викрадення грошей та нанесення тілесних ушкоджень (т.1 а.п. 7);

- оглядом місця події, проведеного 18 червня 2015 року за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено недопалок сигарети, два сліди низу взуття, два шматки клейкої стрічки (скотч), прилади, якими проводилось обстеження ротової порожнини, барсетку, одну купюру номіналом 50 гривень та виявлено пошкодження внутрішньої жалюзі на вікні (т.1 а.п. 13-22);

- висновком судово-медичної експертизи № 412, проведеної з 24.06.2015 року по 26.06.2015 року, з якого вбачається, що на тілі потерпілої ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці в ділянках середньої третини правого плеча по передньо-внутрішній поверхні, нижньої третини правого передпліччя по передній поверхні, верхньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, садна-подряпини у нижній та середній третинах лівого передпліччя по передній поверхні, садно правої мочки вуха. Тілесні ушкодження у вигляді синців середньої третини правого плеча по передньо-внутрішній поверхні, нижньої третини правого передпліччя по передній поверхні, верхньої третини правого стегна по зовнішній поверхні виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути пальці рук сторонньої особи, що діяли по механізму тиснення. Тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин нижньої та середньої третини лівого передпліччя по передній поверхні виникли внаслідок дії твердих з пригостреним ребром предметів, що діяли по механізму тертя ковзання. Тілесні ушкодження у вигляді садна правої мочки вуха - виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, що діяли по механізму ковзання. Всі вищезазначені тілесні ушкодження можуть вкладатися в час події, що мала місце 18.06.2015 року. Дані тілесні ушкодження слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності. (т.1 а.п.70-72);

- предявленням особи для впізнання, проведеним 28.08.2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 за зовнішнім виглядом та розташуванням зубів у ротовій порожнині (т. 1 а.п. 73-77).

Із наявних у справі доказів слідує, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 187 ч. 3 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його непричетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, оскільки така позиція обвинуваченого спрямована на уникнення ним покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Твердження обвинуваченого про те, що він не знав про наміри його знайомих вчинити розбійний напад на потерпілу, повністю спростоване у ході розгляду справи. Навпаки, дії обвинуваченого свідчать про те, що він свідомо за попердньою змовою погодився вчинити протиправні дії щодо потерпілої. Обвинувачений пояснив суду, що осіб, які повезли його у с. Липча він знав як таких, що мають проблеми із законом. Він боргував їм 500 доларів США. Той факт, що за спільну з ними поїздку щоб вибити гроші від незнайомого чоловіка вони пробачають йому борг також свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював, що він іде вчиняти протиправні дії. Під час нападу на потерпілу обвинувачений не перешкоджав іншим двом нападникам вчиняти протиправні дії, чим погодився з ними, він не давав можливості потерпілій вчиняти опір, заважав їй рухатися коли їй звязували руки та ноги скотчем. Після викрадення грошей він також отримав частку, про що ствердив суду. Наведене свідчить про те, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо. (т.2 а.п. 77).

Згідно відповіді на вимогу про судимість, обвинувачений ОСОБА_6 значиться раніше судимим та має одну непогашену судимість за вироком Тячівського районного суду від 11.09.2012 року, яким був засуджений за ст. 186 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі. Покарання ним відбуто повністю. (т.3 а.п. 73-74).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини, які пом`якшують покарання: часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілій.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за грабіж, посередньо характеризується по місцю проживання, позицію потерпілої і приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілою по справі ОСОБА_8 заявлено цивільний позов, згідно якого потерпіла просила суд стягнути на свою користь з обвинуваченого ОСОБА_6 72272,01 гривень матеріальної шкоди, яка складається з 68760 гривень (3000 доларів США) та 1000 гривень, які були у неї викрадені, а також 2512,01 гривень, які вона витратила на своє лікування після насильницьких дій нападників. Також потерпіла просить суд стягнути на її користь з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Стверджує, що в результаті неправолмірних дій нападників, вона будучи ще у молодому віці, отримала важкі захворювання та третю групу інвалідності.

Обвинувачений ОСОБА_6 виявив бажання відшкодувати в повному обсязі шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, однак як вбачається з доданої захисником обвинуваченого до матеріалів провадження нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 відшкодував потерпілій лише 30000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні позов підтримали, просили суд стягнути з обвинуваченого суму цивільного позову, яка залишилась не відшкодованою, а саме 42272 гривень матеріальної шкоди та 20000 у відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи обставини справи, зокрема доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, характер вчиненого ним правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого ( ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, вину у вчиненні якого частково визнав, частково відшкодував завдану матерілаьну шкоду), а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов слід задоволити та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 42272,01 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Питання речових доказів, наявних у справі, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз у сумі 429,62 гривень слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України суд ,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років із конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня затримання 28 серпня 2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 42272,01 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: грошову купюру номіналом 50 гривень, барсетку чорного кольору, медичні інструменти: дзеркальце та гак повернути потерпілій ОСОБА_8 ; недопалок сигарети, клейку стрічку скотч, два сліди низу взуття, два сліди капілярних ліній рук та три сліди матерії знищити.

Судові витрати, пов`язані з проведенням двох трасологічних та однієї дактилоскопічної судових експертиз в сумі 429,62 гривень стягнути з ОСОБА_6 на корить держави.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в цей же строк з моменту отримання копії вироку до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .