Справа № 126/2386/16-к
Провадження №11-кп/772/171/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.
Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішено питання з речовим доказом.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

17.08.2016 року близько 22 год. в с. Серединка Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, прийшовши до складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_9 , просунувши руку через отвір між створами дверей брами, відкрив металеву защіпку, відкривши таким чином ворота та після цього проник в приміщення складу. Звідти умисно таємно з корисливих спонукань викрав повну пластикову двадцятилітрову каністру, в якій знаходилося 20 л гербіциду системної дії для знищення однорічних та багаторічних злакових бур`янів «Баккард 125 КЕ» вартістю 620 грн. за 1 л, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 12400 грн.

Прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, вказати в резолютивній частині вироку, що відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін. Вважає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню. У резолютивній частині вироку судом застосовано ст. 76 КК України в редакції Закону № 1254-VI від 14.04.2009 року, однак не взято до уваги, що 08.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року, яким внесено зміни до ст. 76 КК України та її викладено в новій редакції.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку є правильними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню.
Судом не взято до уваги, що 08.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року, яким внесено зміни до ст. 76 КК України та її викладено в новій редакції та у п. п. 1,2 ч. 1 вказаної статті передбачено, що суд, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засуджених, на яких покладені обов`язки, відповідно до ст.76 КК України (в редакції Закону України від 07.10.2016 року), здійснює уповноважений орган з питань пробації.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд поклав на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 14.04.2009), а саме: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не звернувши при цьому увагу, що п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України не вимагає дозволу кримінально-виконавчої інспекції на виїзд за межі України, а передбачає такий дозвіл лише при виїзді за межі України на постійне проживання.
У відповідності до ч. 2, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 07.09.2016) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 14.04.2009) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Тобто, нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 17.08.2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 року № 1492-УШ чинності.
Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд мав покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України від 07.09.2016), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:(підписи)

Згідно оригіналу.
Суддя: