Справа № 461/1733/17
Провадження № 1-кс/461/1522/17
07.03.2017 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом обману, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_6 із яким тривалий час перебував у дружніх відносинах, у період 16-17 вересня 2015 року, перебуваючи в місті Львові, під приводом позики заволодів належними ОСОБА_6 грошовими коштами у сумі 279 500 доларів США, що становить 6 132 690 гривень, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора філії Західного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману останнього, під приводом отримання позики запропонував останньому надати кошти в сумі 300 000 доларів США, які зобов`язувався повернути в обумовлений строк та гарантуючи виконання взятих на себе зобов`язань коштами, які ніби-то знаходяться на депозитному рахунку відкритому в ПАТ КБ «ПриватБанк» на його ім`я.
При цьому, ОСОБА_5 , достовірно знав і наперед усвідомлював, що не зможе виконати взяті на себе зобов`язання щодо повернення ОСОБА_6 грошових коштів з депозитного рахунку, оскільки такий у нього відсутній.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 шляхом обману останнього, 16.09.2015, перебуваючи в приміщенні головного відділення ПАТ «ПриватБанк», що у м. Львові по вул. Стрийській, 12, узгодив з ОСОБА_6 остаточну суму грошових коштів, які мав отримати під видом позики частинами, на загальну суму 279 500 доларів США, при цьому з метою надання вигляду правдивості своїм намірам, зобов`язався, виконати власноручно розписки, щодо отримання відповідних сум грошей та підтвердження взятих на себе зобов`язань, щодо їх повернення у вказаний ОСОБА_6 термін, а саме до 30.10.2015.
Водночас, ОСОБА_6 перебуваючи з ОСОБА_5 у дружніх стосунках, будучи введеним в оману останнім щодо обставин позики та гарантій виконання ним взятих на себе зобов`язань, беззаперечно довіряючи йому та не усвідомлюючи його злочинні наміри, 16.09.2015 перебуваючи в приміщенні головного відділення ПАТ «ПриватБанк», що у м. Львові по вул. Стрийській, 12 передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 16.09.2015 становило 4 398 000 гривень, про що ОСОБА_5 власноручно було складено відповідну розписку.
У подальшому, діючи з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 до кінця, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що взятті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів ОСОБА_6 виконувати не буде та відкритого депозитного рахунку в нього не має, 17.09.2015 отримав у ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 79 500 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 17.09.2015 становило 1 734 690 гривень, про що власноручно склав відповідну розписку.
Водночас, впродовж періоду часу з 30.10.2015 по 29.12.2016, ОСОБА_5 з метою приховання факту привласнення та використання отриманих у ОСОБА_6 грошових коштів для власних потреб, продовжував вводити його в оману щодо обставин повернення йому грошових коштів та при розмовах переконував у тому, що має намір провести певні банківські операції та повернути всі грошові кошти, хоча жодних дій щодо їх повернення так і не вчинив.
Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 279 500 доларів США, що становить 6 132 690 гривень, чим спричинив йому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
29.12.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесено до особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Крім цього, в ході проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 має фінансові зобов`язання перед іншими фізичними особами, які були вчиненні впродовж 2015-2016 років шляхом позичення грошових коштів в особливо великих розмірах попередньо увійшовши в їхню довіру. Вказані фінансові зобов`язання останній не виконує, продовжує вчиняти шахрайські дії про що свідчать аналогічні факти звернення громадян в правоохоронні органи, а саме щодо: заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 300 00 доларів США, заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 46 008 доларів США, заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 1 400 000 доларів США.
Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,
клопотання задоволити частково.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий Суддя ОСОБА_1