Справа № 760/8076/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у кримінальному провадженні 0007163 від 19.08.2014 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007163 від 19.08.2014 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, 12.08.2014 приблизно о 10.45 годині, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , він побачив раніше невідому йому до цього ОСОБА_7 , яка проходила повз вказаного будинку із своєю малолітньою дитиною. Підійшовши до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 запитав у неї, як пройти на вулицю Донецьку, та у цей час помітив на шиї останньої золотий ланцюжок із хрестиком. У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з хрестиком ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, взявся своєю правою рукою за золотий ланцюжок ОСОБА_8 та шляхом ривка зірвав його з шиї останньої. В цей момент ОСОБА_8 , намагаючись зберегти при собі належне їй майно, схопилась своєю рукою за свій золотий ланцюжок, в результаті чого золотий ланцюжок залишився у неї в руці, а золотий хрестик залишився в руці у ОСОБА_5 .

Після цього, утримуючи при собі відкрито викрадене вищевказане чуже майно, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним в подальшому свій власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у відритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 01.10.2014 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що мало місце 22.08.2014 за адресою: м. Київ вул. Ризька, 1 на території Шевченківського району м. Києва, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так він, приблизно о 16.30 годині 18.09.2014 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 побачив раніше невідому до цього ОСОБА_9 , у якої запитав як пройти на вулицю Соціалістичну. У цей момент, ОСОБА_5 помітив на шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок із хрестиком та в нього виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 2500 гривень. Після чого утримуючи при собі повторно відкрито викрадене чуже майно, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились відритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою покладається те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний у суді пояснив, що він не ніколи не переховувався від слідства, і взагалі йому було невідомо про наявність кримінального провадження щодо нього та його розшук. Зазначив, що він не збирається переховуватись від органів досудового слідства, іншим чином перешкоджати проведенню розслідуванню.

Захисник зазначив, що лише в день розгляду клопотання ОСОБА_5 було фактично вручено підозру, і він набув статусу підозрюваного. При цьому, враховуючи конструктиву позицію підозрюваного у кримінальному провадженні, вважав, що достатнім для виключення ризиків, про які йдеться в клопотанні, є обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, дозволивши підозрюваному працювати та матеріально забезпечувати свою сім`ю.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є частково обґрунтованим, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України, підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами, копії яких долучені до клопотання.

Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року слідчим було складено, а прокурором затверджено, підозру, яку через неможливість її вручення особисто ОСОБА_5 було направлено поштою.
Після затримання ОСОБА_5 в порядку виконання ухвали суду про надання дозволу на його затримання від 23.03.2017, повідомлення про підозру було вручене йому особисто 24.03.2017.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи тяжкість та характер правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжних заходів з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Оцінюючи доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_5 суд враховує, що доказів його ухилення від участі у досудовому розслідуванні суду не надано, вину свою визнає, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , їх тяжкість, його відношення до скоєного, сімейний стан, наявність непрацездатних осіб на утриманні, суд вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на нього обов`язків, які забезпечуватимуть його належну процесуальну поведінку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 21 травня 2017 року включно із забороною залишати житло з 22:00 до 06:00 години ранку наступної доби, за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 закордонний паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: