Справа № 375/149/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2017 року
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження №0000474 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стінка Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не працюючого, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 року приблизно о 06 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виявив відсутність нарізаних ним напередодні колод деревини в своєму подвір`ї та запідозрив у вчиненні крадіжки вказаних предметів свого сусіда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що по телефону повідомив чергову частину Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Після приїзду працівників Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, яка стала причиною неприязних відносин між ними.
Цього ж дня, 25.11.2016 року приблизно о 13 годині ОСОБА_4 прийшов до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до будинку та повторно почав сварку з ОСОБА_5 .
Під час сварки у ОСОБА_4 на грунті існуючих неприязних відносин з ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.
З метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись мотивом особистої неприязні, що виник на грунті попередньої сварки, наніс йому кулаком правої руки один удар в обличчя, від якого ОСОБА_5 впав на підлогу кімнати. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс багаточисленні удари ногами в область тулуба з обох сторін та ліву частину голови ОСОБА_5 , завдавши останньому фізичного болю та заподіявши тілесні ушкодження, з якими потерпілого 01.12.2016 року госпіталізовано до Рокитнянської центральної районної лікарні.
Згідно висновку СМЕ №3Д від 23.01.2017 складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи, при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: крововилив на повіці лівого ока, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень; забій лівої вушної раковини; закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили розлад здоров`я більше 6 днів; закрита то ракоабдомінальна травма з переломом ребер з обох сторін, розрив селезінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, погодившись із обставинами викладеними в обвинувальному акті. Він щиро кається в скоєному і просить його суворо не карати, врахувавши, що в подальшому він зобов`язується не вчиняти подібних дій, та те, що він сприяв працівникам поліції у розкритті вказаного злочину.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його волі, дати можливість виховувати дітей, він повністю примирився з обвинуваченим.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких був скоєний злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Суд обговорив можливість застосування до ОСОБА_4 ст..69 КК України, проте підстав для застосування не знаходить.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він раніше не судимий, вперше скоїв тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, примирився з потерпілим, суд вважає, що він заслуговує покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи обставини справи та вище викладені дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що він як особа не є суспільно-небезпечним і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і застосовує до нього ст.75 КК України, вважаючи за недоцільне направляти обвинуваченого для відбування покарання, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд , -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання, встановивши іспитовий строк три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області: тканину білого кольору зі слідами речовини світло-бурого кольору в спец пакеті №3491702 знищити; шкіряну зимову куртку та джинсові штани синього кольору в спец пакеті №2019159 повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:ОСОБА_1 Потеряйко