Справа № 755/8588/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що 27.11.93 між Міністерством промисловості України та австрійською Фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ГМбХ укладено Інвестиційний договір, яким було передбачено утворення підприємства з іноземною інвестицією на базі Комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даним договором встановлювався такий розподіл часток учасників: 49% отримувала держава Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 , 41% - австрійська Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ГМбХ та 10% - інвестори.
Вказане товариство 09.04.1994р. було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Предметом діяльності новоствореного товариства виступало: транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних та транзитних вантажів, що здійснюється за дорученням відправника вантажів та одержувачів вантажів; фрахтування національних та іноземних суден, забезпечення їх подання до порту для своєчасного відправлення вантажів; організація експертиз вантажу в портах та залізничних станціях, будівництво та експлуатація глибоководних причалі, що призначені для перевалки металевої продукції, хімічних та генеральних вантажів; будівництво та експлуатація виробничих та складських приміщень, що призначені для консигнаційного зберігання та експедування спеціальних та генеральних вантажів; організація виробництв по доопрацюванню товарів для експорту; організація виробництв, що замінюють імпортні вироби тощо.
Частки засновників підприємства формувалися наступним чином:
ІНФОРМАЦІЯ_6 внесено до статутного капіталу підприємства майно ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке було оцінено в 15 200 000 дол. США;
Іноземний інвестор-австрійська фірма « ІНФОРМАЦІЯ_7 » вносить грошовий внесок у розмірі 15 200 000 дол. США.
Підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та Концерн « ІНФОРМАЦІЯ_9 » вносять свою частку у вигляді ноу-хау, розробленні бізнес плану та статутних документів, їх внесок оцінюється у розмірі - 310 тис. дол. США кожному.
Таким чином, статутний капітал новоствореного підприємства склав 31 020 000, 00 млн. дол. США, де державі Україна в особі ІНФОРМАЦІЯ_6 належало 49%.
При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_6 було внесено до статутного фонду новоствореного підприємства наступне майно:
1. Незавершене будівництво 2-ої черги технологічного комплексу, у тому числі:
- конструкції, складські приміщення, будівельно-монтажні роботи;
Право користування на 12 років:
1. Спорудами та обладнаннями 1 черги технологічного комплексу, у тому числі майновий комплекс залізничної станції « ІНФОРМАЦІЯ_10 »;
2. Незавершеним причалом № 16;
3. Незавершеною залізничною станцією « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».
Слід зазначити, що майно, яке належало Державному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та, яке стало внеском держави до статутного фонду спільного Українсько-австрійського підприємства було оцінено лише у 15,2 млн. дол. США; оцінку майна здійснювало Приватне підприємство « ОСОБА_5 », яке зареєстроване у м. Києві.
Разом з тим, реальна вартість вказаного майна була значно більша та складала більше 109 млн. дол. США, як наслідок, вартість майна, як внесок до спільного підприємства була занижена в 10 разів.
Даний факт підтверджується наступним.
Так, відповідно до інформації зі ЗМІ, за довідкою що датована 1994 роком та, яка підписана начальником ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 майно ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оцінювалося 109,61 млн. дол. США.
Таким чином, внаслідок злочинної змови службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , суб`єкта оціночної діяльності та засновників спільного підприємства, на етапі його створення держава Україна втратила майно на суму більше 94 млн. дол. США.
Крім того, 21.06.1994р. ІНФОРМАЦІЯ_12 було прийнято рішення від № 317 «Про надання Державному Підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у постійне користування 121, 2 га для виробничої діяльності».
Однак, станом на 21.06.1994р. ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вже не існувало, адже на його основі 09.04.1994р. було зареєстровано спільне Українсько - Австрійське підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується фактом реєстрації статуту новоствореного спільного підприємства сьомим Одеським державним нотаріатом.
Таким чином, з метою уникнення необхідності отримання вказаної земельної ділянки в оренду з дотриманням діючого на той момент законодавства, та з обов`язком сплачувати орендну плату, фактично було використано ліквідоване державне підприємство, що припинило свою діяльність для отримання таких земельних ділянок в постійне користування.
Продовжуючи порушувати законодавство та перевищуючи надані повноваження, 23.01.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_12 приймається рішення № 177, яким надано вже Спільному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з іноземними інвестиціями у постійне користування 132,67, га для розміщення об`єктів по перевальці вантажів підприємств хімічного та металургійного комплексів України.
Земельним кодексом України в редакції від 22.06.1993р. містилась імперативна норма (ч. 3 ст. 19) відповідно до якої виключно: із земель запасу для с/г використання; із земель лісового та земельного фонду; для ведення селянського (фермерського господарства).
Разом з тим, районна рада передала у постійне користування земельну ділянку площею 132, 67 га не для с/г використання.
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 19 ЗКУ в редакції від 22.06.1993 р. виключно ІНФОРМАЦІЯ_13 мала право приймати рішення про надання в постійне користування земельних ділянок для здійснення перевалки вантажів підприємств хімічного та металургійного комплексів України.
Не зважаючи на наведені вище грубі порушення, 13.03.2001р. на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_12 від 23.01.2001р. № 177 Спільному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ з іноземними інвестиціями був виданий Акт постійного користування землею № 429.
Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою було видане неуповноваженим органом з грубим порушенням норм законодавства.
Надалі, у лютому 2002 року Спільне підприємство « ОСОБА_7 » було перереєстровано - у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
При цьому склад учасників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » був наступним: ІНФОРМАЦІЯ_6 (27 млн. грн.), Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_14 » (8,3 млн. грн.), Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (16, 1 млн. грн), Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (12,8) грн. (що належала та належить ОСОБА_8 ), Фірма « ІНФОРМАЦІЯ_17 » - 7,3 млн. грн., ОСОБА_9 (639 тис. грн.), ОСОБА_10 (639 тис. грн.).
При цьому, частка ІНФОРМАЦІЯ_6 в спільному підприємстві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при його заснуванні оцінювалася в 15 млн. Дол. США, однак після реєстрації в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » частка ІНФОРМАЦІЯ_6 склала лише 27 млн. грн. Таким чином, після зміни організаційно-правової форми товариства, держава втратила значну суму коштів, а в період 2003-2004р.р. ІНФОРМАЦІЯ_6 взагалі було виключно зі складу учасників.
Як слідує з відомостей, що знаходяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 29.09.2004р. ІНФОРМАЦІЯ_6 вибув зі складу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 ».
Таким чином, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуваючи в злочинній змові з власниками групи компаній ІНФОРМАЦІЯ_18 вчиняли дії направлені на позбавлення держави реального майна на суму більше 110 млн. дол. США та частини доходів від діяльності перевалочної компанії, що оцінюється в мільярди гривень.
У подальшому, в 2000-х роках на базі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом виділу створилося 11 підконтрольних йому компаній:
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (дата внесення запису до ЄДР 11.09.2008р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (дата внесення запису до ЄДР 26.01.2011р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (дата внесення запису до ЄДР 25.09.2006р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (дата внесення запису до ЄДР 25.09.2006р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (дата внесення запису до ЄДР 26.01.2011р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , дата внесення запису до ЄДР 30.03.2007р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , дата внесення запису до ЄДР 19.12.2014р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_19 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , дата внесення запису до ЄДР 13.06.2001р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , дата внесення запису до ЄДР 09.10.2015р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , дата державної реєстрації 12.07.2001р.);
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , дата внесення запису до ЄДР 23.12.2014р.).
Так, 132, 67 га землі, що отримані СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на підставі Державного акту на право постійного користування № 429 були розподілені між вказаними підприємствами.
Не зважаючи на те, що вказаний державний акт виданий на Спільне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » розпоряджається цією землею та укладає численні угоди про порядок користування земельними ділянками з підконтрольними підприємствами. Вказані угоди за своїм змістом фактично є договорами суборенди земельних ділянок.
Так, наприклад, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » використовує земельні ділянки на території Візирської сільської ради орієнтовними площами 0,933, 11,855 та 1,171 га для перевалки зернових культур на підставі Угод про порядок користування земельними ділянками за №№ 2701-3 та 2701-1 від 27.01.2011 та Угоди про порядок користування земельними ділянками № 2701-2 від 27.01.2011, укладених з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
При цьому право на земельні ділянки в порушення вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ні в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ні в жодного із вказаних підприємств не зареєстровано, про що неодноразово складались акти перевірки, що направлялись керівникам підприємств із приписами про усунення виявлених порушень. Очевидно, що керівники підприємств навіть і не мали намірів припинити вказані порушення.
У подальшому, 17.11.2004р. за Договором оренди земельної ділянки укладеним між ІНФОРМАЦІЯ_20 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », останнім було отримано в строкове, платне користування земельні ділянки загальною площею 54,332 га на території Визирської сільської ради Комінтернівського району.
Укладенню вказаного договору передувало прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_21 № 513- IV від 20.10.2004 року, яким було погоджено місце розташування комплексу по перевантаженню навалювальних вантажів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на земельних ділянках загальною площею 54,332 га на території Визирської сільської ради Комінтернівського району.
Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_22 від 05.11.2004 року № 807/А-2004 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у довгострокову оренду для несільськогосподарських потреб на території Визирської сільської ради Комінтернівського району» було затверджено проект відведення земельних ділянок ТОВ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Внаслідок укладення вказаного договору, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » користується земельною ділянкою загальною площею 54,332 га, в тому числі 16,827 га земель водного фонду під водою Малого Аджаликського лиману, для цілей будівництва причалів №/№ 18-23 та експлуатації комплексу з перевантаження навалювальних вантажів.
Земельним кодексом України в редакції від 06.10.2004р. (ч. 4 ст. 59) було чітко встановлено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.
Аналогічне положення міститься і в ст. 85 Водного кодексу України в редакції від 01.01.2004р. Більше того, вказаною статтею було передбачено, що у постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.
Виходячи зі змісту положень ЗКУ та ВКУ - 16,827 га земель водного фонду під водою Малого Аджаликського лиману не могли бути передані приватній компанії для будівництва гідротехнічних споруд (причалів) з метою експлуатації комплексів з перевантаження навалювальних вантажів.
Виходячи з вищевикладеного, ні Земельним кодексом України в редакції від 06.10.2004р., ні Водним Кодексом України в редакції від 01.01.2004р., ні Постановою КМУ від 13.05.1996р. № 502 «Про затвердження порядку користування землями водного фонду» не передбачено можливості для передачі юридичним та фізичним особам в оренду земельних ділянок водного фонду для будівництва гідротехнічних споруд (причалів) з метою експлуатації комплексів з перевантаження навалювальних вантажів.
Крім того, відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України «Про морські порти» причал - гідротехнічна споруда, яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки та обслуговування суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажно-розвантажувальних робіт.
Компанії групи « ІНФОРМАЦІЯ_18 » використовують 9 причалів Аджаликського лиману, які були ними отримані незаконно, всупереч інтересам держави.
Так, на даний час ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » здійснює користування причалом № 16;
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » - причалом № 17;
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » - причалом № 20;
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » - причалом №18;
ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » - причалами № 15, 21, 22, 23;
В контексті викладеного, слід підкреслити, що жодна із зазначених компаній на момент укладення Договорів про порядок володіння та користування єдиним майновим комплексом, а саме відповідними причалами не мала права бути орендарем причалів.
В частині 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в редакції від 27.07.2004р. було чітко встановлено, що: «Не можуть бути об`єктами оренди: об`єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ЗУ «Про приватизацію державного майна».
Водночас, Законом України «Про приватизацію державного майна» в редакції від 23.07.2004р. (абз. г, ч. 2 ст. 5) передбачав наступне: «Загальнодержавне значення мають: акваторії портів, причали всіх категорій і призначень, причальні портах і гідрографічні споруди, набережні причалів, портові системи інженерної інфраструктури та споруди зв`язку».
Не дивлячись на пряму законодавчу заборону, 06.12.2005р. між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_23 » був укладений Договір №К234-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - причалу №17, що знаходиться на балансі Морського торговельного порту « ІНФОРМАЦІЯ_23 ».
Додатковою угодою №3 від 01.12.2008р до Договору № К234-44 встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » є новим користувачем причалу № 17.
Причал № 17 є об`єктом державної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_7 від 27.03.2009р., яке видане КП « ІНФОРМАЦІЯ_24 ».
Не дивлячись на пряму законодавчу заборону, 09.07.2009р. було укладено Договір № 311 про порядок володіння та користування єдиним майновим комплексом, а саме причалом № 16 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Власне, у самому договорі передбачено, що причал № 16 є державною власністю, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 23.08.2006р., що видане ІНФОРМАЦІЯ_25 .
Вказані факти фіксувалися контролюючими органами.
Так, відповідно до п.3.1.8. звіту ІНФОРМАЦІЯ_26 за 2007 рік «Про фінансово-господарську діяльність ДП « ІНФОРМАЦІЯ_23 » встановлено, що на балансі МТП « ІНФОРМАЦІЯ_23 » не перебуває причал № 16, берегоукріплення і територія, до якої він прилягає та займає. Зазначений причал побудовано в 1993 - 1996 роках за державні кошти та в 1997 році передано СП « ІНФОРМАЦІЯ_27 » у користування.
Незважаючи на те, що відповідно до Кодексу торговельного мореплавства України та Закону України «Про приватизацію державного майна» причали не можуть бути приватизованими, керівництвом Порту не вживаються необхідні заходи щодо повернення на баланс незаконно переданого приватній структурі причалу та не інформуються правоохоронні органи. Як наслідок, розрахункові втрати Порту від обробки вантажів комерційною структурою на даному причалі лише за 2006 рік І півріччя 2007 року склали понад 17 млн гривень.
Аналогічна ситуація спостерігається і з причалом № 17, який за рішенням суду у 2006 році примусово передано СП « ІНФОРМАЦІЯ_27 » у користування (оренду), внаслідок чого МТП « ІНФОРМАЦІЯ_23 » щорічно втрачає мільйони прибутків». З огляду на встановлені порушення, та з метою покращення фінансового стану ІНФОРМАЦІЯ_28 , усунення виявлених порушень та запобігання їх в подальшому Кабінету Міністрів України запропоновано доручити Державному концерну « ІНФОРМАЦІЯ_29 »: - вжити невідкладних заходів щодо повернення на баланс Порту причалу № 16 та розірвання договору оренди причалу № 17. При цьому, визначити шляхи та забезпечити відшкодування МТП « ІНФОРМАЦІЯ_23 » втрачених доходів з боку комерційної
Оцінка вартості державних причалів також була проведена експертом ОСОБА_11 , який провів занижену оцінку вартості майна ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що вносилось до статутного фонду спільного Українсько-австрійського підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Враховуючи неправомірність укладення Договорів оренди земельних ділянок для будівництва причалів № 18-23, неправомірність одержання, володіння, користування земельними ділянками, будь-яка діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » на вказаних земельних ділянках, слід розглядати як самовільне захоплення земельних ділянках.
Відтак, будівництво причалів № 18-23, проведення дноглиблювальних робіт, побудова споруд, отримання доходів від їх використання вчиняється із грубим порушенням норм законодавства та інтересів держави.
Таким чином, Компанії групи « ІНФОРМАЦІЯ_18 » незаконно використовують причали Аджаликського лиману для здійснення перевалки вантажів позбавляючи державу мільярдних надходжень.
Привласнення державного майна, що було внесено до статутного фонду спільного Українсько-австрійського підприємства, підроблення офіційних документів Державного акту на право постійного користування землею № 429, незаконне володіння та користування 132, 67 га державної землі, безпідставне отримання в користування земель водного фонду для будівництва причалів, фактичне привласнення 9 причалів було вчинено посадовими особами спільного Українсько-австрійського підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_18 », підприємствами групи « ІНФОРМАЦІЯ_18 » за цілковитого сприяння та пособництва службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_30 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий просить надати тимчасовий доступ до належним чином завірених копій реєстраційних справ ПП ОСОБА_12 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Концерн ІНФОРМАЦІЯ_9 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, за клопотанням слідчого, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вищевказаних оригіналів документів, слідчий суддя розглядає дане клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання та в обґрунтування послався на доводи наведені в клопотанні, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що інформація, яка міститься у вищезазначених документах, має істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, з урахуванням можливості використання як доказу відомостей, що містяться у таких документах та відсутність можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою таких документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 110, 159, 163-164, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити.
Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя