Справа №194/1946/15-к
Провадження №1-кп/0198/4/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.17 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000378, внесене в ЄРДР 05.07.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає в АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, громадянина України, на утриманні троє неповнолітніх дітей, судимого:
- 21.06.1999 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст.ст. 81 ч.3, 142 ч.2, 42, 44 КК України (1960 р.) на 4 роки позбавлення волі;
-26.12.2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-15.06.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-07.06.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 3 роки 1 місяць,
інших судимостей, у відповідності до ч. 1 ст. 88 КК України, станом на 07 серпня 2017 року (день ухвалення вироку) немає,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч. 2, ст. 121 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

05 липня 2015 року, ОСОБА_4 , приблизно о 03 годині, знаходячись на ділянці місцевості, яка розташована з лівої сторони від головного входу до більярдного клубу «Піраміда» (за адресою вул. Шахтарська, 1 «а» м. Тернівка Дніпропетровської області), а саме зі сторони першого під`їзду, достовірно знаючи, що під час бійки за участю ОСОБА_6 , останній загубив золотий ланцюг, вдаючи, що допомагає ОСОБА_6 шукати вказаний ланцюг щоб повернути його останньому, діючи умисно з корисливих мотивів, не бажаючи повернути загублену річ (ланцюг) ОСОБА_6 , а бажаючи привласнити його собі, почав шукати вказаний ланцюг, який у подальшому знайшов та привласнив.
Також, ОСОБА_4 (знаходячись в вказаних вище місці та час), діючи з корисливих мотивів, під приводом перевірки інформації про те, що ОСОБА_6 , начебто, не загубив золотий ланцюг і він знаходиться в його гаманці, взяв гаманець ОСОБА_6 та відкривши його, виявив в середині золоту обручку та грошові кошти, при цьому в обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення вказаного майна (золотої обручки та грошових коштів).
Таким чином, у ОСОБА_4 був наявний єдиний злочинний умисел на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 .
Приблизно о 03 год. 10 хв., 05.07.2015 року, ОСОБА_4 (знаходячись у вказаному вище місці) таємно, повторно викрав зазначені обручку, грошові кошти та ланцюг.
Загалом, ОСОБА_4 викрав :
-золоту обручку 585 проби вагою 3,13 гр. вартістю 2522,78 грн.;
-978 грн. (грошових коштів);
-золотий ланцюг 585 проби, вартістю 7963,28 грн.,
спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 11463,28 грн., викраденим розпорядився на свій розсуд.
Крім цього, ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості з громадянкою ОСОБА_7 , проживаючи у домоволодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав 31.08.2015 року, приблизно о 09 годині, з гаража вказаного домоволодіння, шляхом демонтажу, металеві ворота, які складалися з цільної зварюваної металевої рами у вигляді 4-х металевих П-подібних рейок загальною вагою 110 кг. та двох металевих стулок (які складалися з металевих кутників та металевих пластин) загальною вагою 114 кг.
Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , 01.09.2015 року, приблизно о 11 год. 30 хв., знаходячись у вказаному вище домоволодінні, шляхом демонтажу, таємно, повторно викрав металеві рейки Р-24 загальною вагою 137 кг., які слугували перекриттям даху гаража.
Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Загалом, ОСОБА_4 викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1263,50 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 19.09.2015 року, приблизно о 14 год. 30 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився на ділянці місцевості розташованій поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , на відстані приблизно 15 метрів від перехрестя вул. Леніна та провулку Леніна (м. Тернівка) на грунті боргових відносин виник конфлікт з громадянином ОСОБА_8 , котрий викликав у ОСОБА_4 особисту неприязнь щодо ОСОБА_8 .
Внаслідок цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи виникший умисел, спрямований на завдання ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, умисно наніс останньому не менше 2-3 ударів в обличчя та не менше двох ударів в область тулуба в район живота, а також удар в область колінного суглобу правої ноги, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_8 не менше дванадцяти ударів ногами по тулубу, а саме в район живота та грудної клітини. Після цього, коли ОСОБА_8 підвівся на ноги, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, умисно наніс останньому не менше 2-3 ударів кулаками рук в область обличчя та не менше двох ударів в область живота, а також не менше двох ударів під колінний суглоб правої ноги, внаслідок чого ОСОБА_8 знову впав на землю, а ОСОБА_4 наніс йому не менше десяти ударів ногами в область тулуба, а саме в район живота та грудної клітини та двічі стрибнув на нього зверху ногами.

Цим самим, обвинувачений умисно заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і підтвердив викладені вище обставини, не спростовуючи час, місце, мотив вчинення злочинів, об`єм та вартість викраденого, обставини та характер заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, інші обставини вчинення кримінальних правопорушень, цивільний позов ОСОБА_6 визнав частково вказав, що потрібно стягнути з нього вартість лише того майна, яке не було повернуто потерпілому (співробітниками поліції) і яке зазначено в обвинувальному акті (тобто охоплюється пред`явленим обвинуваченням).
Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочинів, викладених вище, їх не оспорювали.
Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить відповідаючими об`єктивним обставинам кримінальних правопорушень, вони надані послідовно, несуперечливо. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів обвинуваченого у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочинів (за винятком обвинувачення у вчиненні викрадення майна у потерпілої ОСОБА_7 ), оскільки вони ніким не оспорюються.
Вина обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме :
- Визнанням обвинуваченим своєї вини в даному злочині, який пояснив суду, що приблизно в липні-серпні 2015 року він проживав в будинку належному потерпілій ОСОБА_7 , у цей період він викрав з вказаного будинку металеві рейки та ворота, крадіжку здійснив в кілька разів, викрадене здав на металолом;
- Протоколом огляду місця події від 03.09.2015 року (т. 1 а.с.м.к.п. 89-91), з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 розташоване домоволодіння одноповерхова будівля та господарські споруди. Гараж, який знаходиться в даному домоволодіння має механічні пошкодження виламана частина стіни поряд з отвором для воріт;
- Протоколом огляду предмету від 03.09.2015 року (т. 1 а.с.м.к.п. 98-101), у відповідності до якого предметом огляду були дві металеві створки воріт, 4 металеві рейки (П-подібні). Дані предмети були вилучені співробітниками поліції;
- Протоколом пред`явлення предметів для впізнання (т. 1 а.с.м.к.п. 102-103), згідно якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ліву створку воріт, яку їй надали для огляду співробітники поліції і яку було викрадено з її гаража (впізнала по кольору фарби, характерних плямах, місцях злущення фарби);
- Висновком судово-товарознавчої експертизи № 4542-15 від 11.09.2015 року (т. 1 а.с.м.к.п. 110-111), з якого вбачається, що залишкова вартість металобрухту вагою 361 кг. (станом на 31.08.2015 року) складала 1263,50 грн.
На підставі зазначеного вище, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у:
-таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно;
-умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння
доведена, вчинене ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно.
Обираючи покарання для ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочини, які згідно ст.12 КК України, є середньої тяжкості та тяжким, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с.м.к.п. 189).
Також, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд враховує наступне, згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінально покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обвинувачений вчинив ряд злочинів, усі злочини, вчинені ОСОБА_4 є умисними (усі вчинено з прямим умислом).

Обставини, які б пом`якшували покарання відсутні.
Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.
Разом з цим, суд при призначенні покарання враховує наступні обставини, які сприяють призначенню обвинуваченому більш м`якого покарання, а саме: останній в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, публічно (в судовому засіданні) неодноразово просив вибачення у потерпілих за вчинене; враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, кримінальне провадження було розглянуто судом в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України (по більшості епізодів злочинної діяльності).
Приймаючи до уваги тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який вчинив ряд умисних, кримінальних правопорушень (у тому числі тяжкий), раніше судимий, суд не знаходить за можливе застосувати до ОСОБА_4 правила ст.ст. 75, 69 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і його тривалість не повинна бути мінімальною (за кожен злочин окремо, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів слід застосувати принцип часткового складання покарань).
Те, що обвинувачений хворіє на туберкульоз (відкрита форма), ВІЛ та гепатит С, у відповідності до вимог п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховується судом при призначенні покарання як дані про особу ОСОБА_4 (стан його здоров`я), які вказують на необхідність призначення останньому більш м`якого покарання (в межах санкцій ст.185 ч.2, ст. 121 ч. 1 КК України).
Такі дані про особу обвинуваченого, що на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, також враховуються судом як такі, що сприяють призначенню більш м`якого покарання.
З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкцій ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги те, що вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року не набрав законної сили і у відповідності до ч. 1 ст. 88 КК України, ОСОБА_4 не судимий за цим вироком, суд позбавлений можливості вирішити питання про можливе призначення останньому остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З вказаної вище підстави, суд, також, позбавлений можливості зазначити в імперативній формі (а така форма для резолютивної частини вироку є обов`язковою) будь-які вказівки з приводу вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 (оскільки вказаний вирок може не набрати законної сили).
По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у якому він просить стягнути з обвинуваченого 9142,78 грн. вартість:
-5642 грн. за золотий хрестик;
-2522,78 грн. за золоту обручку;
-978 грн. за грошові кошти.
Обвинувачений визнав позов частково просив стягнути з нього вартість майна, яке не було повернуте потерпілому (співробітниками поліції) і яке зазначено в обвинувальному акті (тобто охоплюється пред`явленим обвинуваченням).
Заслухавши думку обвинуваченого (цивільного відповідача), прокурора, захисника, суд приходить до наступного.
Як вбачається з обвинувального акту, обвинуваченому не ставилося у вину викрадення в потерпілого ОСОБА_6 золотого хрестика.
У зв`язку з цим, з обвинуваченого слід стягнути вартість того майна, яке не було повернуте потерпілому (співробітниками поліції золотий ланцюг) і яке зазначено в обвинувальному акті (тобто охоплюється пред`явленим обвинуваченням), а саме:
-2522,78 грн. за золоту обручку;
-978 грн. за викрадені грошові кошти.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню (у виді тримання під вартою) не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 78 коп.
Речові докази золотий ланцюг залишити потерпілому ОСОБА_6 , як власнику; металеві ворота та рейки залишити потерпілій ОСОБА_7 , як власниці.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 303 (триста три) гривні процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, у разі утримання під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, захиснику, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1