Справа № 438/88/14-к
Провадження № 1-кп/442/20/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого: судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника-адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000313 від 25 квітня 2013 року та № 0000148 від 06.04.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , уродженець смт. Східниця Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не працює, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, що на утриманні одна неповнолітня дитина, військовозобов`язаного, позапартійного, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
По кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 25 квітня 2013 року, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в першій декаді квітня місяця 2013 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , шляхом злому навісного замка бокових дверей проник в приміщення гаражу, звідки таємно викрав коробку передач до автомобіля марки ТАЗ-24" вартістю 270 гривень, два моторних блоки до автомобіля марки ТАЗ-24" вартістю 840 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим заподіяв йому матеріальної шкоди на загальну суму 1110 гривень.

Крім цього, в ніч з 03 червня 2013 року на 04 червня 2013 року ОСОБА_4 шляхом відкриття дерев`яних дверей проник в приміщення гаражу, що знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_7 , звідки повторно таємно викрав електродриль марки "Інтерскол" вартістю 170 гривень, яка належать ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 170 гривень.

Крім цього, в ніч на 17 вересня 2013 року ОСОБА_4 шляхом злому внутрішнього замка дверей проник в приміщення гаражу, що знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав кутову шліфувальну машинку (болгарка) марки "DWT-175" вартістю 310 гривень, трансформатор зварювальний марки "Kaiser" вартістю 380 гривень, автомагнітолу вартістю 200 гривень та бензопелу марки «Parthner», які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1630 гривень.

Крім цього, в ніч на 18 листопада 2013 року ОСОБА_4 шляхом злому навісного замка проник в приміщення гаражу, що знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_5 , звідки повторно таємно викрав електродриль вартістю 230 гривень, електропродовжувач L=30 м вартістю 100 гривень, зарядний пристрій до АКБ вартістю 190 гривень, бензопилу марки "Stihl-180" вартістю 1100 гривень, бензопилу марки "Мастер" вартістю 420 гривень, газонокосарку марки "Експерт" вартістю 910 гривень, газонокосарку ручну вартістю 580 гривень, човен рибацький зеленого кольору з 2 веслами вартістю 270 гривень, набір гайкових ключів вартістю 260 гривень, набір шестигранників вартістю 80 гривень та велосипед марки "Азимут" вартістю 880 гривень, які належать ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5020 гривень.

Крім цього, період часу з 16.11.2013 по 23.11.2013 ОСОБА_4 зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_6 , який належить ОСОБА_11 , де шляхом злому навісного замка із дерев`яних дверей господарської будівлі, проник у вказану будівлю, звідки повторно таємно викрав вживану шліфувальну електромашинку вартістю 400 гривень і вживаний електродриль вітчизняного виробництва вартістю 70 гривень.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 шляхом злому навісного замка центральних дверей проник в приміщення гаражу, що знаходиться на подвір`ї будинку АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрав два вживані електродвигуни загальною вартістю 400 гривень, два вживані редуктори заднього моста автомобіля марки "Москвич 407" загальною вартістю 500 гривень, вживану трансмісію до автомобіля марки "Москвич 407" вартістю 200 гривень, два нових колеса до автомобіля марки "Москвич" загальною вартістю 1060 гривень, нову трансмісію до автомобіля марки "Москвич 407" вартістю 300 гривень, вживаний індикатор типу ЧЧ 0-10 мм вартістю 100 гривень, один вживаний манометр вартістю 25 гривень.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 таємно викрав вживану акумуляторну батарею до автомобіля марки "Москвич 407 вартістю 250 гривень, яка знаходилася на вулиці біля зазначеного гаражу, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3305 гривень.

По кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 06.04.2015 року , ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто у тому, що в період часу з 16год. 05 квітня 2015року по 10год. 06 квітня 2015року, знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_7 , шляхом вільного доступу із автомобіля марки ВАЗ 21099 РНЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , таємно викрав майно останнього, а саме: магнітолу марки «MYSTERY MAR 909U», двадцять п`ять літрів палива А-92, акумулятор до автомобіля марки ВАЗ 21099 та двісті гривень, чим заподіяв ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1360грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинуваченіий ОСОБА_4 свою вину визнав частково. Зокрема визнав свою вину по епізоду викрадення бензопили у потерпілого ОСОБА_9 та по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_13 по інших епізодах викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , обвинуваченіий ОСОБА_4 своєї вини не визнав, стверджуючи, що до викрадення майна у інших потерпілих він непричетний. Просить його суворо не карати.

За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім цього, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.

Суд обгрутовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі України вказано: Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні стороною обвинувачення, як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 було допитано потерпілого ОСОБА_15 про те, що він проживає по АДРЕСА_4 . Біля житлового будинку, в якому він проживає за вказаною адресою, знаходиться гараж, в якому він зберігає свій автомобіль та інструменти. Одного ранку у вересні 2013 року, він виявив, що зламаний внутрішній замок на бокових дверях приміщення гаражу, а коли зайшов всередину гаража, то виявив, що з його гаража вчинено крадіжку його речей, в тому числі і бензопили марки «Хускварна 142» фірми «Parthner», вартістю 740 грн., яка йому повернута працівниками міліції. Хто саме вчинив крадіжку його бензопили марки «Хускварна 142» та інших речей з його гаража, йому не відомо. Щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, то потерпілий покладається на думку суду.

Протколом огляду місця події від 17.09.2013 року , де було проведено огляд місця події будинку по АДРЕСА_4 .

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.12.20013року та фототаблицю до нього (ах.221-224)

Висновком дактилоскопічної експертизи № 46 від 30.10.2013 року, з якої вбачається, що два сліди пальців рук відкопійовані на двох відрізках прозорої липкої стрічки №1,2 по факту крадіжки з гаражу гр. ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 придатні для ідентифікації .

Як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_16 було допитано останнього, який суду пояснив, що в період часу з 16год. 05 квітня 2015року по 10год. 06 квітня 2015року, подзовнила його дружина від якої він дізнався , що невідома особа з дерев`яного сараю в якому знаходився автомобіль марки ВАЗ 21099 РНЗ НОМЕР_1 , викрала магнітолу марки «MYSTERY MAR 909U», двадцять п`ять літрів палива А-92, акумулятор до автомобіля марки ВАЗ 21099 та двісті гривень. Щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, то потерпілий покладається на думку суду.

Поясненя свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, в період із 11 по 16 квітня 2015 року десь після обідній період, точної дати сказати не може так як це вже пройшло трохи часу і він не пригадує до нього зателфунували з бази радіо-таксі, та повідомили, що є виклик на АДРЕСА_1 . Після чого він на своєму автомобілі марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» РНЗ НОМЕР_2 поїхав на замовлення. Приїхавши за вищевказаною адресою біля будинку стояв хлопець на ім`я ОСОБА_18 , він з ним не є добре знайомий, однак до цього періоду йому були на вигляд знайомі його батьки, так як він їх перевозив на радіо-таксі. Також із ОСОБА_18 стояв ще один хлопець, який йому візуально знайомий, знає тільки, що він називається ОСОБА_19 , прізвища його не знаю. В цей момент хлопець на ім.»я ОСОБА_18 , запитав його чи не потрібно йому коліс, і він їх показав, однак вони йому не підійшли. Пізніше, дані хлопці сказали мені, що їх потрібно відвезти на вул. Коваліва в м. Бориславі, та після чого сіли у автомобіль. Виїхавши із вул. Тустановицької м. Бориславі, я їх відвіз перш за все до 7-ї школи у м. Бориславі біля магазину «Галина», де ми зупинилися, вони вийшли із автомобіля, постояли декілька хвилин та знову сіли у автомобіль. Після чого вони попрямували на вул. Травневу в м. Бориславі, заїхавши там біля шлагбауму, ОСОБА_18 вийшов з автомобіля із наповненою каністрою, із слів ОСОБА_18 бензиною у руках, яку він мав із собою, та десь пішов, другий хлопець на ім`я ОСОБА_19 залишився у автомобілі. Через декілька хвилин ОСОБА_18 повернувся уже без каністри, сів у автомобіль і вони поїхали на вул. Коваліва в м. Бориславі біля будинку № 46. Приїхавши на вул. Коваліва в м. Бориславі, дані хлопці не мали грошей, щоб розплатитися за проїзд, і ОСОБА_18 сказав, що має магнітолу, і продає її за 200 гривень, та попросив, щоб він їм дав 100 гривень, а ще сто гривень, які вони би мали оплатити йому за проїзд. Він погодився , і дані хлопці вийшли із його автомобіля, і я поїхав у своїх справах.

Протколом огляду місця події від 06.04.2015 року , де було проведено огляд місця події гаражне приміщення по АДРЕСА_4 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2015року та фототаблицю до нього.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.05.2015року та фототаблицю до нього.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені кожним наведеним вище належним, допустимим та достовірним доказом, сукупність яких є достатньою та взаємозв`язаною, судом прийнято рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого, ч.3 ст.185 КК України, тобто у вчиненні викрадення майна у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_16 .

Суд дійшов висновку, що обвинувачення по епізодах викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , є необґрунтованим та не доведеним, тому по вказаних епізодах обвинувачений ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України з наступних мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ця конституційна норма, по суті, визначає такі докази недопустими. їх тлумачення наведено у Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 1.11.1996року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» та Рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 20.10.2011р. у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. З ст.62 Конституції України. Згідно з п.19 вказаної Постанови Пленум ВСУ докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами. У зазначеному Рішенні КСУ підкреслено, що перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

А відповідно до ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1)здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2)отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3)порушення права особи на захист;

4)отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

порушення права на перехресний допит;

отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

В процесі досудового слідства було проведено ряд слідчих дій не уповноваженими на те особами, тобто неналежними суб`єктами отримання доказів, з порушенням встановленого законом порядку.

У відповідності до вимог ст.39 та ст.40 КПК України лише той слідчий, якого визначив керівник органу досудового розслідування має право проводити слідчі (розшукові) дії, у випадках встановленим цим Кодексом у рамках конкретно визначеного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Так, зокрема, в процесі досудового слідства слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 проведено слідчу дію - обшук житла ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304, матеріали досудового розслідування якого не об`єднувались з матеріалами кримінального провадження за №0000313 до сьогоднішнього часу, що є порушенням встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 не вручалось жодного повідомлення про підозру, його не допитували в якості підозрюваного, відтак грубо було порушено основоположний принцип кримінального процесу - змагальності сторін, закріпленого ст.22 КПК України та грубо при цьому порушено право ОСОБА_4 на захист, передбачене ст.20 КПК України.

У відповідності до ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ст.236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Згідно ухвали про проведення обшуку від 05.11.2013року, ухваленої слідчим суддею Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_21 , було задоволено клопотання слідчого СВ Бориславського MB ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_22 , у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304. Надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання викраденого у ОСОБА_23 майна. Тобто фактично слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку лише житла, в якому проживає ОСОБА_4 , а не іншого володіння особи.

У змісті протоколу обшуку від 02.12.20ІЗроку (а.с.111-116) зазначено, що слідчий СВ Бориславського MB ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 (без зазначення дати) провів лише обшук житла ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено шприци, пластикові пляшки, господарські електроінструменти, патрони, молотки, рубанки та інші речі побутового призначення, які вилучено та опечатано, однак не зазначено куди відправлено для зберігання.

Такі дії слідчого не відповідають вимогам ухвали про проведення обшуку від 05.11.2013року, ухваленої слідчим суддею Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_21 , та положенням ч.5 ст.236 КПК України, яка передбачає, що обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Адже зі змісту вище вказаної ухвали про проведення обшуку від 05.11.2013року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_24 було викрадено ювелірні прикраси, фотоапарат, мобільний телефон та електронну книжку, і саме для відшукання викраденого у ОСОБА_25 майна було надано судом дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 . Майно, яке було викрадено у ОСОБА_24 явно не відповідає переліку майна, яке було виявлено та незаконно вилучено в процесі обшуку житла ОСОБА_4 02.12.2013року.

Відповідно до 4.2 ст.168 КПК України під час обшуку може здійснюватися тимчасове вилучення майна. Однак, арешт на тимчасово вилучене майно в ході досудового розслідування не накладався, відтак вилучені під час проведення обшуку у мого підзахисного речі не можуть вважатися речовими доказами, оскільки відповідного процесуального рішення з цього приводу не приймалось.

З врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що протокол обшуку житла від 02.12.2013року (а.с.111-116) слід визнати недопустимим доказом.
Також, в процесі досудового розслідування слідчим СВ Бориславського MB ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 проведено ряд слідчих дій в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , а саме:

-03.12.2013року слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 , хід і результати якого зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.12.2013року та фототаблиці до нього (а.с. 158-159);

-03.12.2013року пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року і фототаблиці до нього (а.с. 172-175);

-03.12.20 ІЗроку пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року і фототаблиці до нього (а.с. 164-167);

-03.12.2013року пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 03.12.20ІЗроку і фототаблиці до нього (а.с. 168-171);

-03.12.20ІЗроку пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 03.12.20ІЗроку і фототаблиці до нього (ас. 160-162);

-04.12.20 ІЗроку пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.20ІЗроку (а.с.237-239);

-04.12.20ІЗроку пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.20ІЗроку (а.с.234-236).

-04.12.2013року огляд місця події, хід і результати якого зафіксовано у протоколі огляду місця події від 04.12.200ІЗроку (а.с.206-207).

-05.12.2013року пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 05.12.2013року і фототаблиці до нього (а.с.221-224);

-05.12.200ІЗроку огляд місця події, хід і результати якого зафіксовано у протоколі огляду місця події від 05.12.20ІЗроку та фототаблиці до даного протоколу (а.с.211-215);

Відповідно до вимог ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор, має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Слідчий експеримент, що проводиться у житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор, складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія. Тому, перш ніж проводити дослідницькі дії, необхідно відтворити (реконструювати) обстановку, у якій вони проводитимуться. Ступінь реконструкції залежить від характеру експерименту, обстановки, у якій він здійснюватиметься, від можливостей реконструювання. Недотримання цієї умови розцінюється як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричиняє втрату доказового значення одержаних даних.

Під час проведення 03.12.201Зроку слідчого експерименту вказана вище умова закону не була дотримана зі сторони неповноважного слідчого СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 , слідчий експеримент проведено без дозволу потерпілого ОСОБА_11 та без його участі. Крім того, в порушення вимог ст. 104, ст.240 КПК України у змісті протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013року у графі «місце проведення слідчого експерименту, погодні умови, освітлення» слідчим проставлено значок Ъ, тобто не зазначено відповідних даних про місце та умови в яких проведено слідчий експеримент.

Також до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013року долучено фототаблицю проведення слідчого експерименту, яка є невід`ємною його частиною, і відомості, які зафіксовані у фототаблиці не відповідають змісту протоколу проведення слідчого експерименту в частині що стосується встановлених обставин події, що мали місце в ніч з 19.11.201Зроку на 20.11.20ІЗроку. Так у змісті протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013року зазначено, що ОСОБА_4 запропоновано показати та відтворити події, що мали місце в ніч з 19.11.20ІЗроку на 20.11.20ІЗроку, після чого ОСОБА_4 показав, що зайшов на подвір`я, що по АДРЕСА_6 . Підійшов до дверей та за допомогою металевої арматури зірвав замок, який знаходився на дверях та зайшов у приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 .

Однак, у фототаблиці до протоколу проведення слідчого експерименту (а с. 159) зафіксовано лише, як ОСОБА_4 показує, як зайшов на територію подвір`я по АДРЕСА_6 та підійшов до дверей господарського приміщення. Жодних дій про те, що ОСОБА_4 за допомогою металевої арматури зірвав замок, який знаходився на дверях та зайшов у приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_4 не показував та не відтворював. Крім того, у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.12.2013року зазначено, що під час слідчого експерименту було виготовлено 2 графічні зображення, які додаються до протоколу, однак в матеріалах кримінального провадження №0000313 будь-які графічні зображення відсутні.

З врахування вище викладеного, суд погоджкється з стороною захисту та приходить до висновку, що що протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 03.12.2013року (а.с.154-157) та протокол проведення слідчого експерименту від 03Л2.2013року та фототаблицю до даного протоколу ( а.с. 158-159) слід визнати недопустимими.

03.12.201Зроку неповноважним слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 проведено чотири слідчі дії, а саме: пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_14 , за результатами проведення яких складено 4-ри протоколи пред`явлення речей для впізнання, а саме: від 03.12.200ІЗроку та фототаблицю до нього (а.с. 172-175); від 03.12.2001 Зроку та фототаблицю до нього (а с. 164- 167); від 03.12.200ІЗроку та фототаблицю до нього (а.с. 168-171); від 03.12.20013року та фототаблицю до нього (а.с. 160-163).

Однак, в порушення вимог ст. 104 КПК України, у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.12.20013року та фототаблиці до нього (а.с. 172-175) не зазначено, де саме проводилось пред`явлення речей для впізнання. Також в порушення вимог ст.104 КПК України у змісті цього протоколу зазначено не повні відомості про осіб, які були присутні при проведенні даної процесуальної дії, зокрема не зазначено дату народження понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, та не зазначено процесуального становища ОСОБА_14 , як особи яка впізнавала речі. Також, відомості, зазначені у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 03.12.201Зроку суперечать відомостям зазначеним у фототаблиці до даного протоколу. Зокрема у фототаблиці до даного протоколу зазначено, що потерпілий ОСОБА_14 вказує на ящик з інструментом, який він впізнав, хоча у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання не зазначено даних про те, що під час даної слідчої дії - процесуальне становище ОСОБА_14 - потерпілий.

В порушення вимог ст. 104 КПК України, у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.12.20013року та фототаблиці до нього (а.с. 164-167) не зазначено, де саме проводилось пред`явлення речей для впізнання, також у змісті цього протоколу зазначено не повні відомості про осіб, які були присутні при проведенні даної процесуальної дії, зокрема не зазначено дату народження понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, та не зазначено процесуального становища ОСОБА_14 , як особи яка впізнавала речі. Однак, у фототаблиці до даного протоколу зазначено суперечливі з протоколом відомості про те, що «потерпілий ОСОБА_14 вказує на впізнаний ним АКР», хоча у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання не зазначено даних про те, що під час даної слідчої дії - процесуальне становище ОСОБА_14 - потерпілий.

В порушення вимог ст. 104 КПК України, у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року та фототаблиці до нього (а.с. 168-171) не зазначено, де саме проводилось пред`явлення речей для впізнання, також у змісті цього протоколу зазначено не повні відомості про осіб, які були присутні при проведенні даної процесуальної дії, зокрема не зазначено дату народження понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, та не зазначено процесуального становища ОСОБА_14 , як особи яка впізнавала речі./

Однак, у фототаблиці до даного протоколу зазначено суперечливі з протоколом відомості - про те, що «потерпілий ОСОБА_14 вказує на впізнану ним річ під №3», хоча у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання не зазначено даних про те, що під час даної слідчої дії - процесуальне становище ОСОБА_14 - потерпілий.

В порушення вимог ст. 104 КПК України, зокрема у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.12.20013року та фототаблиці до нього (а.с. 160-163). не зазначено, де саме проводилось пред`явлення речей для впізнання, також у змісті цього протоколу зазначено не повні відомості про осіб, які були присутні при проведенні даної процесуальної дії, зокрема не зазначено дату народження понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, та не зазначено процесуального становища ОСОБА_14 , як особи яка впізнавала речі. Однак, у фототаблиці до даного протоколу зазначено суперечливі з протоколом відомості про те, що «потерпілий ОСОБА_14 вказує свій електродриль під №4», хоча у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання не зазначено даних про те, що під час даної слідчої дії - процесуальне становище ОСОБА_14 - потерпілий.

Крім того, потерпілого ОСОБА_14 не було допитано в якості потерпілого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 .

Згідно протоколу допиту потерпілого від 05.12.20ІЗроку (а.с.95-96) ОСОБА_14 допитано в якості потерпілого у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000907, а не у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885.

Зі змісту фототаблиць, долучених до протоколу огляду місця події від 03.12.2013року (а.с.163); фототаблиці долученої до протоколу огляду місця події від 03.12.2013року (а.с.171) та фототаблиці долученої до протоколу огляду місця події від 03.12.201Зроку (а.с.175) вбачається, що під час проведення 03.12.2013року в період часу з 10год.00хв. до 10год.20хв. слідчої дії - пред`явлення речей для впізнання, потерпілому ОСОБА_14 при пред`явлені для впізнання електродрилі попередньо було показано інші речі, зокрема: надувна рибацька лодка і набори для інструментів, які потерпілому ОСОБА_14 в подальшому цього ж самого дня було пред`явлено для впізнання, а саме: в період часу з 11год.00хв. до 11год.40хв., 03.12.2013року було пред`явлено для впізнання надувну рибацьку лодку(а.с. 168-171); а в період часу з 11год.50хв. до 12год. 15хв. 03.12.2013року було пред`явлено для впізнання набір для інструментів (а.с. 172-175).

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що протокол пре`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року та фототаблиця до нього (а.сЛ72-176); протокол пре`явлення речей для впізнання від 0312.2013року та фототаблицю до нього (а.сЛ64-167); протокол пре`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року та фото таблицю до нього (а.с.168-171); протокол пре`явлення речей для впізнання від 03.12.2013року та фототаблицю до нього (а.с.160- 163) слід визнати недопустимими доказами .

04.12.201Зроку з 16год. 30хв. до 17год.00хв. та з 17год.05хв. до 17год.40хв. неповноважним слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 двічі проведено слідчу дію пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_11 за результатами проведення якої складено протокол пред`явлення речей для впізнання (а.с.234-236) та протокол пред`явлення речей для впізнання (а.с.237-239), у змісті яких зазначено, що під час проведення даної слідчої дії застосовувались технічні засоби фіксації, зокрема: цифрова фотокамера марки «Кодак Є-180», однак до даних протоколів не долучено фототаблиці пред`явлення речей для впізнання, оскільки начебто через технічну несправність технічного засобу фіксації не вдалося виготовити фотознімки проведення даних слідчих дій.

Так, у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.237-239) слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 пред`явлено потерпілому ОСОБА_11 шліфувальну машинку. Також зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 впізнає свою річ, а саме шліфувальну машинку під №2. Серед сукупності ознак за якими потерпілий впізнав свою річ слідчим зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав свою річ за обрізним каменем, кольором та маркою і моделлю, оскільки має на шліфувальну машинку, яка була викрадена відповідні документи. Однак, згідно опису шліфувальної машинки під №2, яку нібн-то впізнав потерпілий ОСОБА_11 у змісті даного протоколу зазначено, що предъявлено для впізнання під №2 шліфувальну машинку темно зеленого кольору із обрізним каменем круглої форми та чорним шнуром.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст.231 КПК України у змісті даного протоколу слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 докладно не зазначено ознаки за якими потерпілий ОСОБА_26 впізнав свою шліфувальну машинку, а за відсутності фототаблиці до даного протоколу і є неможливим встановити, яку саме шліфувальну машинку в дійсності впізнав потерпілий ОСОБА_11 . Крім того, в порушення вимог ст.. 104 КПК України у протоколі пред`явления речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.237-239) не зазначено повних відомостей про понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, зокрема не зазначено дати їхнього народження та точного місця проживання понятого ОСОБА_27 . У графі «з протоколом ознайомлені» відсутні відомості про спосіб ознайомлення з даним протоколом, а також у даному протоколі відсутній підпис понятого ОСОБА_27 , а натомість є підпис невідомої особи, яка була присутня в якості понятого при проведенні даної слідчої дії.

У протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.234-236) слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 пред`явлено потерпілому ОСОБА_11 електродриль. Також зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 впізнає свою річ, а саме електродриль під №2. Серед сукупності ознак за якими потерпілий впізнав свою річ слідчим зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав свою електродриль, так як на вилці, яка знаходиться на електричному шнурі є ізолента чорного та синього кольорів, оскільки він самостійно здійснював ремонт та прикріпив ізоляцію. Однак, згідно опису електродрилі під №2, яку ніби-то впізнав потерпілий ОСОБА_11 у змісті даного протоколу зазначено, що пред`явлено для впізнання під №2 електродриль синього кольору з електричним шнуром чорного кольору із патроном та сверлом синього кольору, без зазначення будь-яких додаткових ознак.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст.231 КПК України у змісті даного протоколу слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 докладно не зазначено ознаки за якими потерпілий ОСОБА_11 впізнав свою електродриль, а особливості впізнаної ним електродрилі відсутні в описі електродрилі під №2, яку ніби-то впізнав потерпілий ОСОБА_11 , а за відсутності фототаблиці до даного протоколу неможливо встановити, яку саме електродриль в дійсності впізнав потерпілий ОСОБА_11 .

Крім того, в порушення вимог ст.104 КПК України у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.234-236) не зазначено повних відомостей про понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, зокрема не зазначено дати їхнього народження та точного місця проживання понятого ОСОБА_27 , а також повного його імені і по батькові. У графі «з протоколом ознайомлені» відсутні відомості про спосіб ознайомлення з даним протоколом, а також у даному протоколі відсутній підпис понятого ОСОБА_27 , а натомість є підпис невідомої особи, яка була присутня в якості понятого при проведенні даної слідчої дії.

З врахування вище викладеного, сторона захисту приходить до висновку, що протокол пре`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.234-236) та протокол пре`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року(а.с.237-239) слід визнати недопустимими доказами.

04.12.2013року з 17год.30хв. до 18год. 10хв. неповноважним слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_20 проведено слідчу дію - огляд місця події, за результатами проведення якої складено протокол огляду місця події від 04.12.20013року (а.с.206-207). Однак, в порушення вимог ст.ст. 104, 237,233 КПК України, у змісті даного протоколу не зазначено, на підставі чого було проведено дану слідчу дію, зокрема не зазначено ухвали слідчого судді про дозвіл на огляд службового приміщення - кабінету №13 Бориславського МВ, не зазначено повні відомості осіб, які були присутні при проведенні даної процесуальної дії, зокрема: не зазначено повні відомості про учасника Кішкова, його процесуальний статус, а також не зазначено дату народження понятого ОСОБА_27 . Крім того, у змісті протоколу зазначено, що в процесі огляду виявлено зарядний пристрій до автомобіля, металевий ящик прямокутної форми та надувну рибацьку лодку, однак, в процесі даної слідчої дії вилучено лише зарядний пристрій до автомобіля та металевий ящик прямокутної форми, а куди зникла надувна рибацька лодка в даному протоколі огляду не зазначено.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 04.12.2013року (а.с.206-207) слід визнати недопустимим доказом.

В процесі досудового слідства слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 проведено ряд слідчих дій в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , а саме:

03.12.201Зроку огляд місця події, хід і результати якої зафіксовано у протоколі огляду місця події від 03.12.2013року (а.с. 192-193);

04.12.2013року пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року та фототаблиці до нього (а.с.225-230);

04.11.20ІЗроку пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.20ІЗроку та фототаблиці до нього (а.с.231-233);

26.12.2013року пред`явлення речей для впізнання, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 26.12.20ІЗроку (а.с. 194-196).

Однак, згідно доручення начальника СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області (а.с.101) про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , проводити досудове розслідування доручено слідчому СВ Бориславського МВ ГУМВУСУ у Львівській області ОСОБА_22 , а не слідчому СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 .

Згідно постанови начальника СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області від 03.12.20ІЗроку (а.с. 117-118) про створення слідчої групи саме у кримінальному провадженні по факту таємного викрадення майна, поєднаного з проникненням у сховище, що по вул. Тустановецькій в м.Бориславі, яке належить ОСОБА_9 , було створено слідчу групу, куди входили майже всі слідчі СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області, в тому числі і слідчий СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 . Однак у змісті даної постанови начальником СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області невірно зазначено номер кримінального провадження внесеного до ЄДРДР, а саме №0000885, так як за даним номером внесено до ЄДРДР кримінальне правопорушення по факту таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 .

Оскільки мотивувальна та резолютивна частина даної постанови про створення слідчої групи містить істотні суперечності що того у якому саме кримінальному провадженні було створено слідчу групу, а відтак, у відповідності до вимог ст. ст.35, 40, 85, 110 КПК України є неналежним доказом на підтвердження повноважень слідчого СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 на проведення будь-яких слідчих дій в рамках кримінального провадження за №0000885.

03.12.201Зроку неповноважним слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 проведено слідчу дію - огляд місця події, за результатами проведення якої складено протокол огляду місця події від 03.12.20013року (а.с. 192-193).

Однак, в порушення вимог ст.ст. 104, 237, 233 КПК України, у змісті даного протоколу зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_29 , за участю власника приміщення ОСОБА_29 проведено огляд кабінету №7 слідчого відділення Бориславського МВ, який є службовим приміщенням та на праві власності фізичній особі ОСОБА_29 не належить і належати не може, а відтак, дана слідча дія проведена без наявності ухвали слідчого судді, що є грубим порушенням вимог ст..233 КПК України.

Крім того, у змісті протоколу огляду місця події від 03.12.20013року містяться суперечності. Так, зокрема у змісті даного протоколу зазначено, що перед початком огляду місця події слідчий СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 встановив, що дана слідча дія проводиться за участю власника приміщення ОСОБА_29 , 1960р.н., АДРЕСА_8 . Однак, в подальшому у змісті протоколу зазначено, що проведеним оглядом слідчим встановлено, що на місці події - вприміщенні кабінету №7 слідчого відділення Бориславського МВ біля сейфу стоїтьнезнайомий чоловік,який представився ОСОБА_29 , що суперечить встановленим відомостям на початку проведення даної слідчої дії і свідчить про грубе порушення встановленого кримінально-процесуальним законом порядку проведення огляду місця події.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що протокол огляду місця події від 03.12.2013року (а.с.192-193) слід визнати недопустимим доказом.

Відповідно до вимог ст. 229 КПК України річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

А відповідно до вимог ст. 231 КПК України про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ, чи труп, або зазначається за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп. Якщо проводилося фіксування ходу слідчої (розшукової) дії технічними засобами, до протоколу додаються фотографії осіб, речей чи трупа, що пред`являлися для впізнання, матеріали відеозапису.

04.12.2013року з 12год.35хв. до ІЗгод.ООхв. та з ІЗгод.ООхв. до 13год.20хв. неповноважним слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 двічі проведено слідчу дію пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_8 за результатами проведення якої складено протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблицю до нього (а.с.225-230) та протокол пред`явлення речей для впізнання та фототаблицю до нього (а.с.231-233).

Однак, потерпілого ОСОБА_8 не було допитано в якості потерпілого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 .

Згідно протоколу допиту потерпілого від 04.12.2013року ОСОБА_8 з 14год.20хв. до 14 год.40хв. допитано в якості потерпілого у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395, а не у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885.

Крім того, у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с. 231- 232) зазначено, що потерпілий ОСОБА_8 заявив, що впізнає свою електроболгарку зеленого кольору із шліфкаменем, яка розташована під №3. Згідно опису електроболгарки розташованої під №3, зазначено, що під №3 розміщено електричну болгарку зеленого кольору із шліф каменем круглої форми діаметром 10мм.

Також до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року долучено фототаблицю пред`явлення речей для впізнання (а.с. 233), яка є невідємною його частиною, і відомості, які зафіксовані у фототаблиці не відповідають змісту протоколу пред`явлення речей для впізнання в частині що стосуються того, яку ж саме річ - електроболкаргу, впізнав потерпілий ОСОБА_8 . Так, у фототаблиці пред`явлення речей для впізнання (а.с.233) на фотознімках зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_8 вказує що він впізнав електроболгарку, що розміщена під №4, а не під №3, як про це зазначено у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с. 231-232) . Згідно опису електроболгарки, розташованої під №4, зазначено, що під №4 розміщено електричну болгарку зеленого кольору без шліф круга, кабель відсутній.

Також між фототаблицею та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.12.20ІЗроку (а.с.231-233) є розбіжності щодо місця проведення даної слідчої дії. Так, у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року зазначено, що слідчий СВ Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 провів пред`явлення для впізнання речей у приміщенні та території подвір`я Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області, однак на фото таблиці до даного протоколу є фотознімки проведення даної слідчої дії лише на території подвір`я Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області.

Також між фототаблицею та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року (а.с.225-229) є розбіжності щодо місця проведення даної слідчої дії. Так, у змісті протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року зазначено, що слідчий СВ Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 провів пред`явлення для впізнання речей у приміщенні та території подвір`я Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області, однак на фото таблиці до даного протоколу є фотознімки проведення даної слідчої дії лише на території подвір`я Бориславського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що протокол пре`явлення речей для впізнання від 04.12.2013року та фототаблицю до даного протоколу (а.с.225-230) та протокол пре`явлення речей для впізнання від 04Л2.2013року та фототаблицю до даного протоколу (а.с.231-233), протокол пре`явлення речей для впізнання від 26Л2.2013року (а.с194-196) слід визнати недопустимими доказами .

В процесі досудового слідства слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_30 02.12.2013року проведено слідчу дію - пред`явлення речей для впізнання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000885 по факту таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у сховище, яке розміщене у АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_11 , однак згідно доручення начальника СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області про проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, проводити досудове розслідування доручено слідчому СВ Бориславського МВ ГУМВУСУ у Львівській області ОСОБА_22 , а не слідчому СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_31 .

Відповідно до вимог ст. 229 КПК України річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

А відповідно до вимог ст. 231 КПК України про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ, чи труп, або зазначається за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп. Якщо проводилося фіксування ходу слідчої (розшукової) дії технічними засобами, до протоколу додаються фотографії осіб, речей чи трупа, що пред`являлися для впізнання, матеріали відеозапису.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 02.12.201З року та фототаблиці до нього (а.с. 124-126) слідчим СВ Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_30 пред`явлено потерпілому ОСОБА_11 речі для впізнання, а саме: манометри. У змісті даного протоколу зазначено, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав свої речі, а саме: манометр під № НОМЕР_3 та манометр під № НОМЕР_4 . Однак, у фототаблиці до даного протоколу на фотознімках зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав манометр та індикатор, які були викрадені у нього з приміщення по АДРЕСА_6 . Ці речі не є однорідними речами та мають різне функціональне призначення.

Крім того, в порушення вимог ст.104 КПК України у змісті протоколу не зазначено повних відомостей про понятих, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, зокрема не зазначено дати їх народження та точної адреси проживання.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що протокол пре`явлення речей для впізнання від 02.12.2013року та фототаблицю до даного протоколу (а.с.224-226) слід визнати недопустимими доказами.

В процесі досудового слідства заступником начальника СВ Бориславського ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_32 20.01.2014року з порушенням суттєвих умов визначених КПК України проведено слідчу дію пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, хід і результати якої зафіксовано у протоколі пред »явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2014року та фото таблиці до нього (а.с.335-339).

Відповідно до ст.228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статті і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

А відповідно до вимог ст. 231 КПК України про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ, чи труп, або зазначається за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп. Якщо проводилося фіксування ходу слідчої (розшукової) дії технічними засобами, до протоколу додаються фотографії осіб, речей чи трупа, що пред`являлися для впізнання, матеріали відеозапису. Однак, цих вимог дотримано не було.

У змісті протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2014року всупереч вимог ст.228, 231 КПК України перед пред`явленням особи для впізнання слідчим не зазначено по яких саме рисах обличчя свідок ОСОБА_33 може впізнати особу, яка буде пред`явлена йому для впізнання.

Також у змісті протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2014року серед ознак (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зазначено, що свідок ОСОБА_33 впізнав особу на ім`я ОСОБА_18 , у якої він купив вказані у протоколі його допиту речі, по рисах обличчя в загальному, що є грубим порушення вимог ст.ст.228,231 КПК України.

Також у фототаблиці до протоколу пред`явлення особи для впізнання (а.с.339) на фотознімку зафіксовано, як свідок ОСОБА_33 тримає в руках вже складений протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, у якому вшито чотири фотознімки громадян, серед яких свідок ОСОБА_33 вказує на фотознімок, на якому зображено ОСОБА_4 , що є грубим порушення вимог ч.7 ст.228 КПК України, яка не передбачає під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, пред`являти особі, яка впізнає складений протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з вшитими фотознімками громадян, які пред`явлено для впізнання.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що слідча дія - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є незаконною, відтак слід визнати недопустимим доказом.

В процесі досудового слідства слідчим СВ Бориславського ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_34 04.06.2013року з порушенням суттєвих умов визначених КПК України розпочато слідчу дію огляд місця події, хід і результати якої зафіксовано у протоколі огляду місця події від 04.06.20ІЗ року, однак, в порушення вимог ст.104 КПК України у змісті протоколу відсутній підпис Власника ОСОБА_8 , який нібито- то приймав участь у проведенні даної слідчої дії, та за згодою якого проводився огляд місця події, крім того в графі «за участю спеціаліста» є підпис невідомої особи, яка нібито приймала участь у проведенні даної слідчої дії. Також, у змісті протоколу зазначено, що огляд проводили за адресою: АДРЕСА_3 , хоча в дійсності згідно витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (а.с.1), крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_8 вчинено з приміщення гаражу, який знаходиться в АДРЕСА_3 , а не в АДРЕСА_3 .

Крім того, в порушення вимог ч.5 ст. 104 КПК України даний протокол огляду місця події підписано неповноважним слідчим Бориславського MB ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 , який не проводив дану слідчу дію та не брав участі у її проведенні, а також відсутній підпис слідчого Бориславського MB ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_34 , який ніби-то розпочинав дану слідчу дію і можливо проводив її.

Також в порушення вимог ст.105 КПК України до даного протоколу огляду місця події від 04.06.20ІЗроку не долучено фототаблицю огляду місця події, хоча у змісті даного

протоколу зазначено, що при проведенні даної слідчої дії застосовувались технічні засоби фіксації.

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що слідча дія - огляду місця події є незаконною, а відтак, протокол огляду місця події від 04.06.2013року (а.с.17-19) слід визнати недопустимим доказом.

В процесі досудового слідства слідчим СВ Бориславського ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_22 04.12.2013року з порушенням суттєвих умов визначених КПК України розпочато слідчу дію огляд місця події, хід і результати якої зафіксовано у протоколі огляду місця події від 04.12.2013року, однак, в порушення вимог ст.104 КПК України у змісті протоколу зазначено, що огляд проводили за заявою власника, однак без його присутності, в вечірню пору доби, при штучному освітленні за адресою: АДРЕСА_9 , хоча в дійсності згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000313 від 25.04.201З року крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_14 вчинено з приміщення гаражу, який знаходиться на території подвір`я будинку АДРЕСА_5 , а не в АДРЕСА_9 .

З врахування вище викладеного, суд приходить до висновку, що слідча дія - огляд місця події є незаконними, і слід визнати недопустимим доказом .
Оскільки вищевказані докази зібрані з істотним порушенням умов визначених КПК України, а наводити певні припущення щодо того, що дані докази підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають значення для кримінального провадження, є неприпустимим та істотним порушенням прав обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

Згідно конституційного принципу - презумпції невинуватості закріпленого ст.62 Основного закону нашої держави - Конституції України - Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином немає жодних належних, допустимих та достовірних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 .

З урахуванням наведеного, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення по епізодах викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , суд вважає необгрунтованим та не доведеним, а відтак, обвинувачений ОСОБА_4 по вказаних епізодах за ч.З ст.185 КК України підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, в якому його обвинувачують.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування , тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує визнання своєї вини по епізодах викрадення майна у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.2 ст. 186 та ч.3 ст.185 КК України, що кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що він є особою молодого віку, що на його утриманні неповнолітня дитина, думку потерпілих, які з приводу міри покарання покладаються на думку суду , суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання в межах санкцій обвинувачення, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України та стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи на користь держави.

Керуючись ст.370, ч.1.ч.2 ст.371, ст.374 КПК України,

суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні

-за ч.3 ст.185 КК України по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 3 (три ) роки позбавлення волі.

-за ч.2 ст. 185 КК України по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_16 - 2 (два ) роки позбавлення волі.

На пітсаві ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 1 (один) рік 6 місяців та на підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України по таких епізодах обвинувачення, як викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , за недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити без змін у виді особистого зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 244 грн. 50 коп. процесуальних витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи №46 від 30.10.2013 року.

Речові доказаи: надувну рибальну лодку, зарядний пристрій та металевий кейс із інструментами, які зберігаються в камері зберігання речових доказів, повернути власнику ОСОБА_14 .

Речові доказаи: дві колесні шини марки « Росава» які зберігаються в камері зберігання речових доказів, повернути власнику ОСОБА_11 .

Речові доказаи: два манометри, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити останньому.ї

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

.

Суддя: ОСОБА_1