Справа № 182/4562/15-к
Провадження № 1-кп/0182/55/2017
У Х В А Л А
01.06.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2014 за № 0001933 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новоіванівка Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
представника служби у справах
дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_10 ,
представника СЮП Петренко
представника органу пробації ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2014 за № 0001933 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 03.06.2017.
Оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просила суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 покинув місце проживання та тривалий час перебував у розшуку, що він немає постійного місця проживання; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що у нього немає офіційної роботи та постійного джерела доходу, у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів; ризики здійснення тиску на іншого обвинуваченого у цьому провадженні, а запобігання цим ризикам не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки він не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, бо з матір`ю він тривалий час не проживав, що він не має постійного місця роботи.
Вислухавши обвинуваченого, законного представника та захисника, які заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту за адресою проживання його матері, або за адресою належної їй квартири; потерпілих та представника органу пробації, які покладалися на розсуд суду; представників служби у справах дітей та СЮП, які підтримали думку прокурора, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, обираючи дану міру запобіжного заходу, суд враховував ті обставини, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органу слідства і суду, переховування від суду, незаконного впливу на іншого обвинуваченого, вчинення інших нових кримінальних правопорушень, а запобігання цим ризикам не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки він не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, що він не має постійного місця роботи.
На даний час ці ризики не змінились, продовжує існувати ризик продовження вчинення ним злочинів та переховування від суду, оскільки обвинувачений переховувався від суду і тривалий час перебував у розшуку, при цьому з матір`ю він не проживав і про своє місцезнаходження не повідомляв, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Зазначені обставини з огляду на інтереси суспільства потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 03.06.2017, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника слід відмовити..
Т.я. обвинувачений вчинив злочин із застосуванням насильства, згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави йому не визначається.
Керуючись 314-315 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити. В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 30 липня 2017 р.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1