Справа № 184/304/17
Номер провадження 1-кп/184/58/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали кримінального провадження №1-кп/184/58/17 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, освіта середньо спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-20.09.2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-05.10.2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-14.12.2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 3 місяці;

-16.01.2017 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. Ні підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
28.01.2017 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 знаходився на території центрального міського звалища побутового сміття, розташованого біля вулиці 8 Березня в м. Покров Дніпропетровської області, де на ділянці землі побачив металевий дріт, на одному з кінців якого був приєднаний металевий предмет круглої форми, а з іншого кінця дроту петля, обмотана стрічкою білого кольору. Будучи обізнаним, що вказаний предмет є холодною зброєю кістенню саморобного способу виготовлення, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на присвоєння собі вказаної холодної зброї та її насіння, без передбаченого законом дозволу.

В цей же день і час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на носіння зброї, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, знайдену ним кистень саморобного способу виготовлення, підняв із землі та поклавши її до лівої внутрішньої кишені вдягненої на ньому куртки, присвоїв собі, після чого, носив її при собі без передбаченого законом дозволу з метою захисту.

03.02.2017 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, що виражається у носінні кистені, без передбаченого законом дозволу по переміщенню холодної зброї, носив при собі кистень саморобного способу виготовлення, та біля будинку №6 по вул. Г. Чорнобиля в м. Покров Дніпропетровської області був затриманий працівниками Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року. Під час особистого огляду затриманого ОСОБА_3 , в лівій внутрішній кишені куртки, що була вдягнута на обвинуваченому, було виявлено та вилучено металевий предмет, що складається з металевого дроту, на одному з кінців якого прикріплений металевий предмет круглої форми, а з іншого кінця дроту петля, обмотану стрічкою білого кольору.

Згідно висновку експерта №23/4.5 65 від 06.02.2017 року вилучений металевий предмет є холодною зброєю ударно дробильної дії, виготовлений саморобним способом за типом кистені.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 Кримінального кодексу України визнав повністю.

З зв`язку із повним визнанням обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 Кримінального кодексу України, на підставі клопотання прокурора, заявленого під час судового розгляду, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Судом також роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Дослідження доказів обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду покази, що 28.01.2017 року він знаходився на території центрального міського звалища побутового сміття, яке знаходиться біля вулиці 8 Березня в м. Покров Дніпропетровської області. У смітті він побачив кістенню саморобного способу виготовлення, що являла собою металевий дріт, на одному з кінців якого був приєднаний металевий предмет круглої форми, а з іншого кінця дроту петля, обмотана стрічкою білого кольору. Розуміючи, що вказана кістенню є холодною зброєю, носіння якої без передбаченого законом дозволу, заборонено і тягнене кримінальну відповідальність, ОСОБА_3 підняв кистеню із землі та поклавши її до лівої внутрішньої кишені вдягненої на ньому куртки, присвоїв собі, після чого, носив її при собі з метою захисту. 03.02.2017 року об 11 годині 40 хвилин його було затримано працівниками Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року біля будинку АДРЕСА_2 . Під час особистого огляду у нього було виявлено та вилучено вказану кистеню.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст.65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Признаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, не працює, не має міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, в тому числі дружини та дітей, неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів протягом 2016 2017 рр. за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не встав, та вчинив новий злочин.

Судом визнається обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 Кримінального кодексу України - щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Судом визнається обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 Кримінального кодексу України - рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин (ст. 34 Кримінального кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.65 Кримінального процесуального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у ОСОБА_3 джерел доходів, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність відносно нього чотирьох не відбутих вироків, ухвалених відносно ОСОБА_3 протягом 2016 2017 рр., що не уможливлює призначення обвинуваченому такого виду покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, арешту чи обмеження волі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 р. ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні 06.10.2016 р. та 08.10.2016 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Орджонікідзевськго міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р., призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинить новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив новий злочин 28.01.2017 року, тобто після постановлення вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.17 р.

Згідно ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кримінального кодексу України при складанні покарання за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст. 71 КК України).

На підставі викладеного, суд визначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 Кримінального кодексу України, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 р.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 Кримінального процесуального кодексу України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, вважає необхідним речовий доказ по справі, а саме: холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовленої саморобним способом, - кистеню, які передані в камеру схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України шляхом частково приєднання до призначеного покарання за цим вироком частини не відбутого покарання, призначеного за попереднім вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017 р. призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 03.02.2017 року з моменту його затримання працівниками Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі, а саме: холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовленої саморобним способом, - кистеню, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у сумі 880 гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1