31.01.2017 Провадження по справі № 1-кп/380/14/17
Справа № 380/1797/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Тетіївського районного суду Київської області від 26.06.2009 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ст.ст.70,71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.08.2009 року із вироку виключено ч.1 ст.309, ст.70 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у визначеному законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4600грн.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та згодний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій згідно позовної заяви.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила покази обвинуваченого та не заперечує проти призначення ОСОБА_4 міри покарання запропонованої прокурором. Має матеріальні претензії на суму 1300гривень та 3000гривень моральної шкоди та 551грн. 20коп. понесених судових витрат.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не спростовуються.
Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в суді і його дії суд кваліфікує за ч.1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує, що ОСОБА_4 вину свою визнав, щиро кається в скоєному, частково відшкодував завданий збиток.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.
Враховуючи всі обставини в справі, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді громадських робіт строком 120годин.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_5 , суд вважає, що він підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.
Як встановлено, своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4600грн., з яких відшкодовано 3300грн, тому, необхідно з ОСОБА_4 стягнути 1300грн. матеріальної шкоди, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди, про що він не заперечує.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Враховуючи, що в результаті вчинення злочину, потерпілій ОСОБА_5 спричинено моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та стресі в зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_4 , тому суд вважає, що з урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи сімейний та матеріальний стан обвинуваченого, суд визначає розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілій обвинуваченим в сумі 3000 гривень, які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 .
Понесені потерпілою і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 551грн. 20коп. також підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в сумі 1300(одна тисяча триста) гривень 00 копійок, моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, понесені судові витрати в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят один) гривень 20 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілому копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1