Справа №579/835/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/307/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 579/835/16-к за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 24 січня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бочківці Хотинського району Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду в частині відмови в задоволенні цивільного позову і ухвалити новий вирок, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, оскільки суд першої інстанції не прийняв до уваги доказів на підтвердження того, що йому потрібне подальше медичне лікування для відновлення працездатності та життєдіяльності, а також понесених витрат при оренді житла, не перевірив дійсність договору шляхом допиту свідків та на залучив до участі у розгляді кримінального провадження страхові компанії. Крім того, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди та вартості автомобіля.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 просить залишити її без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю, а вирок суду без змін.

За вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24.01.2017 ОСОБА_11 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вироком суду ухвалено стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 685,08 грн. та 14704,98 грн. за лікування потерпілого, 2472,60 грн. за проведення експертиз, а також на користь ОСОБА_12 3500 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до вироку суду 26.11.2015 близько 15-00 години ОСОБА_11 керуючи автомобілем «Хюндай Туксон» д.р.н. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ на 164 км+800 м поза межами населених пунктів в напрямку м. Кролевець Сумської області, при виконанні маневру обгін попутного транспортного засобу проявив неуважність, не впевнився у відсутності рухаючогося в зустрічному напрямку транспортного засобу на смузі зустрічного руху на достатній для обгону відстані, під час чого з метою уникнення від зіткнення змінив напрямок руху повернувши праворуч, де знаходився автомобіль, який обгоняв, внаслідок чого на смузі попутного напрямку відбулось зіткнення з автомобілем ЗАЗ Таврія д.р.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам пункту 14.2в Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги потерпілого та просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_12 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, викладених у вироку, а також призначене йому покарання, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого про скасування вироку суду в частині цивільного позову та ухвалення нового вироку із задоволенням його позовних вимог в повному обсязі, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_11 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування витрат на лікування в сумі 100 000 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн., завданої внаслідок злочину.

Ухвалюючи вирок суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаного позову потерпілого за необґрунтованістю.

Такі висновки суду, на думку колегії суддів, відповідають матеріалам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, згідно матеріалів провадження обвинуваченим ОСОБА_11 було відшкодовано потерпілому ОСОБА_12 загалом 2000 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.11.2015 становило 47 194,60 грн. та 2800 дол. США, що станом на 08.12.2015 становило 65 661,90 грн.

У цивільному позові потерпілим було зазначено про те, що частину отриманих від обвинуваченого грошових коштів він витратив на лікування, а частину вважає відшкодуванням за знищений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та товар, який у ньому знаходився. Однак ще залишається не відшкодованими витрати на хірургічні операції по відновленню суглоба в сумі близько 100 000 грн. На таку ж суму потерпілий оцінив і завдану йому моральну шкоду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а згідно ч.1 ст.92 цього Кодексу, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається зокрема на потерпілого.

Під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції потерпілим та його представником суду були надані докази на підтвердження понесених потерпілим витрат на лікування, які знайшли своє підтвердження частково на загальну суму 28 564,08 грн., які складаються із придбання ліків та виробів медичного призначення.

В той же час, доказів на підтвердження витрат, які потерпілий поніс у зв`язку із хірургічними операціями по відновленню суглоба ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду вироку суду надано не було. При цьому, згідно виписки історії хвороби ОСОБА_12 ендопротезування є тільки рекомендацією, а видаткова накладна за № 763 від 07.06.2016 не свідчить про сплату потерпілим грошових коштів з метою придбання необхідних для операції товарів.

Є вірними і висновки суду першої інстанції про відмову в цивільному позові і в частині відшкодування вартості знищеного внаслідок ДТП транспортного засобу, а також того, що в цьому автомобілі знаходився певний товар, і, що він був знищений саме внаслідок вчинення злочину, оскільки ці обставини не підтверджуються жодними наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що надана потерпілою стороною копія договору оренди житлової площі теж не може братися через зазначений в ньому строк оренди (11.11.2016 до 11.09.2016), що викликає певні сумніви у достовірності цього документа.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи потерпілого про те, що суд першої інстанції не перевірив дійсність договору шляхом допиту свідків, а також не притягнув до участі у розгляді кримінального провадження страхові компанії, у яких з обвинуваченим та потерпілим склалися певні правовідносини, оскільки жодних клопотань про це від учасників судового провадження не надходило, тому рішення було прийнято на підставі наданих сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказах.

Що стосується моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що сума грошових коштів в розмірі 84 292,42 грн., яка є різницею між загальною сумою відшкодувань потерпілому (112 856,50 грн.) та підтвердженими витратами на лікування (28 564,08 грн.), відповідає засадам розумності, справедливості та виваженості, і з урахуванням обставин кримінального провадження, є достатньою та справедливою для відшкодування фізичних та душевних страждань потерпілого.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування вироку суду в частині цивільного позову і ухвалення нового вироку, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі потерпілим, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 24 січня 2017 року відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4