АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-кп/796/613/2017 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст..ст. 537, 539 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року, про заміну покарання ОСОБА_6 засудженому за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 171 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 задоволено та замінено засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року на громадські роботи строком 50 годин.

В ухвалі суд пославсь на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року ОСОБА_6 засуджено до остаточного покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, при цьому в матеріалах кримінального провадження також міститься розписка ОСОБА_6 про отримання копії вироку та лист про ознайомлення останнього про необхідність сплати штрафу, який отримано ОСОБА_6 особисто 23 квітня 2015 року та відсутні дані про його сплату, тому суд прийшов до висновку про необхідність заміни ОСОБА_6 покарання у виді штрафу на громадські роботи.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду від 13.12.2016 року у зв`язку з істотним порушенням вимог закону та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує, що лише 26 грудня 2016 року йому стало відомо про наявність оскаржуваної ухвали, оскільки саме в цей день вона була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому з об`єктивних підстав пропустив строк.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує на те, що судовий розгляд був проведений без належного повідомлення про час та дату судового розгляду учасників судового провадження, а саме засудженого та його захисників. На підтвердження вищенаведеного доводу апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що повідомлення про перше судове засідання призначене на 25.11.2016 року він отримав після вказаної дати, а повідомлення про друге судове засідання призначене на 13.12.2016 року отримав 16.12.2016 року.

Щодо суті питання вирішеного судом, ОСОБА_6 пояснює, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року його засуджено до остаточного покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Після винесення вироку він продовжив участь у захисті територіальної цілісності України - повернувся в с. Піски. Штраф за вироком сплатив в кінці березня 2015 року, однак, особа, яка мала передати його в місті Києві до суду для долучення до матеріалів справи - цього не зробила, про що ОСОБА_6 не знав та дізнався після ознайомлення з текстом ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Засуджений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, та клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, а тому, на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у відсутність засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила залишити ухвалу суду першої інстанції в силі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перш за все, колегія суддів не вбачає потреби у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2016 року, оскільки ухвала була постановлена без участі засудженого та його захисників і як вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_6 про наявність ухвали апелянт дізнався 26 грудня 2016 року, оскільки саме в цей день вона була оприлюднена, а апеляційна скарга подана 28 грудня 2016 року, тобто в строк, передбачений ст. 395 КПК України.

Що стосується апеляційної скарги по суті, то колегія вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.

Проте, на думку колегії суддів, при розгляді клопотання прокурора про заміну ОСОБА_11 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, що призвело до ухвалення передчасного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції, допустив істотне порушення вимог КПК України, котре проявилося в наступному. Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема, частина 5 вказаної статті передбачає, що в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. За насідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На думку колегії суддів, з урахуванням вимог наведеної норми права, суд першої призначивши судове засідання, зобов`язаний був повідомити у передбачений законом спосіб засудженого, прокурора, орган або установу виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, та за наслідками розгляду клопотання у порядку ст.ст. 318-380 КПК України, прийняти рішення, передбачене ст. 539 КПК України.

Разом з тим, розгляд клопотання прокурора проведено судом без належного повідомлення засудженого, адже, як вбачається з матеріалів провадження судом двічі призначалось судове засідання, зокрема, на 25.11.2016 р. та на 13.12.2016 року. Повідомлення про призначення судового засідання на 25.11.2016 року засуджений ОСОБА_6 отримав в день розгляду справи, що підтверджується зворотнім повідомленням ( а.п. 8), а повідомлення про розгляд справи на 13 грудня 2016 року ОСОБА_6 отримав 16 грудня 2016 року ( а.п. 22-24). Відтак, розгляд подання прокурора проведено у відсутність засудженого ОСОБА_6 , та за відсутності даних про його належне повідомлення, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 412 КПК України, є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначаючи новий розгляд клопотання в суді першої інстанції, колегія суддів не надає обґрунтувань іншим доводам апеляційної скарги, зокрема, щодо фактичної сплати засудженим штрафу і вважає, що ці доводи належить перевірити під час нового розгляду.

Керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року, якою задоволено клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 та замінено засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року на громадські роботи строком 50 годин, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

__________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4