Ухвала

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість. На думку засудженого, суди повною мірою не врахували всіх даних, які характеризують його особу та пом`якшуючих покарання обставин, що в їх сукупності давали підстави застосувати до нього ст. 75 КК України.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, ОСОБА_4 вказаних вимог процесуального закону не дотримався.
Так, у вступній та мотивувальній частинах касаційної скарги зазначено про оскарження засудженим як вироку суду першої інстанції так і ухвали суду апеляційної інстанції щодо нього, тоді як його вимоги сформульовані лише щодо ухвали апеляційного суду, що свідчить про неузгодженість позиції засудженого.
Крім того, зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 , якого засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України згідно з ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями в частині не застосування до нього положень ст. 75 КК України. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти, зокрема при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи наведене у поданій скарзі засудженого не міститься належного обґрунтування невідповідностіпризначеногойому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, а саме не застосування судами першої та апеляційної інстанцій до нього положень ст. 75 КК України, а відтак, й необхідності скасування оскаржуваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Окрім вказаного, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без свого підпису, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 427 КПК України.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений додав до касаційної скарги копію резолютивної частини, а не повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Що стосується клопотання про зупинення виконання судового рішення, то згідно ч. 1 ст. 430 КПК України, суддя-доповідач вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються лише після відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 21 березня 2017 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3