провадження №1-кп/389/198/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001370 від 29 червня 2016 року, за №0002390 від 14 листопада 2016 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12 жовтня 2016 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, який, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року, скасовано в частині призначення покарання, призначено покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, взято під варту в залі суду, -
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв: заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом; заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.

19 червня 2016 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_6 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме відкрито заволодів належним ОСОБА_7 велосипедом «Формула». Цього ж дня, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилися на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці, під час розмови, ОСОБА_6 розповів ОСОБА_3 про вчинений ним грабіж, належного ОСОБА_7 велосипеду «Формула» та запропонував останньому отримати та збути вищевказаний велосипед, на що ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що даний велосипед є викраденим, погодився, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Після цього, діючи умисно та цілеспрямовано, достовірно знаючи про дійсне злочинне походження велосипеду, відкрито викраденого у ОСОБА_7 ОСОБА_6 , ОСОБА_3 незаконно отримав від останнього у власне розпорядження, відкрито викрадений 19 червня 2016 року у ОСОБА_7 велосипед «Формула», вартістю 3300 грн.

Указане майно ОСОБА_3 зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим скоїв заздалегідь не обіцяне зберігання майна, одержаного злочинним шляхом, та у подальшому, 20 червня 2016 року, приблизно о 12.00 годині, перебуваючи поряд із домоволодінням, розташованим по АДРЕСА_2 , збув дане майно ОСОБА_8 , чим скоїв незаконний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Крім того, 19 червня 2016 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходились на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_3 , при вищевказаних обставинах, отримав від ОСОБА_6 , для збуту, належний ОСОБА_7 , велосипед «Формула», після чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_6 , отриманими від збуту вказаного велосипеду.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, під вигаданим приводом, начебто для допомоги ОСОБА_6 реалізувати велосипед, отримав від останнього велосипед «Формула», при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що повертати ОСОБА_6 , отримані від збуту велосипеду, грошові кошти він не буде.

Після того, як ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 велосипед «Формула», останній збув його ОСОБА_8 , за що отримав грошові кошти в сумі 900 грн. Заволодівши вказаними коштами таким чином, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 900 грн.

Також, 22 жовтня 2016 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме на крадіжку, належних ОСОБА_5 волоських горіхів з приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 .

Цього ж вечора, приблизно о 22.15 годині, прийшовши до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, відчинивши руками запірний пристрій хвіртки, зайшов на територію домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, проник до незачиненого сараю, звідки таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_5 12,5 кг. волоських горіхів, вартістю 35 грн. за 1 кг., загальною вартістю 437,50 грн., після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 437 грн. 50 коп.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання про те, що дійсно, 19 червня 2016 року, до нього прийшов ОСОБА_9 та повідомив, що у нього є крадений велосипед і запропонував допомогти його продати, на що він погодився. Вони пішли до ОСОБА_9 , він взяв велосипед і продав його невідомій особі за 900 грн., гроші витратив на власні потреби. Спочатку він думав віддати ОСОБА_9 гроші за крадений велосипед, однак, після продажу, передумав та залишив всі собі.

22 жовтня 2016 року, він, обвинувачений, знаходився вдома у ОСОБА_10 десь до 18.00 години, потім пішов до дому. Однак, десь о 22.00 годині, знаючи, що у Балуби є горіхи, прийшов до нього до дому і, з сараю викрав горіхи, які в подальшому здав на пункт прийому, за що отримав 215 грн.

В скоєному щиро кається.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальних актах та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, потерпілий, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ст.198, ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України за ознаками: заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом; заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини невеликої, середньої тяжкості та тяжкий, особу ОСОБА_3 , що він раніше судимий, суспільно-корисною працею не займається, характеризується посередньо, досудову доповідь відносно обвинуваченого.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покаранн відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Крім того, на підставі ухвали суду від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_3 , у зв`язку з розглядом даної справи в суді, було переведено до Кропивницької УВП №14, куди він прибув 06 березня 2017 року. Тож, на підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення, для участі у судовому розгляді кримінального провадження, в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обрана. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.198, ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання: за ст.198 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.1 ст.190 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, щляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 12 січня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 06 березня 2017 року по день набрання даним вироком законної сили,

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .