АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1004/17 Справа № 208/4858/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши 25 травня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001120 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябинськ Російської Федерації, громадянина РФ, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, який мешкає без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 25.12.2015 року Дніпровським райсудом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_7 , просить застосувати до нього ст. 69 КК України та в обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що даний вирок суду першої інстанції є необґрунтовано суворий.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, призначеним покаранням поглинуто менш суворе покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.12.2015 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 9 989 гривень.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по проведенню судово-дактилоскопичної експертизи № 43/01-60 від 21.06.2015 року у сумі 491 гривень 04 копійки.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

Повторно, 03.06.2015 року, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_11 перебуваючи біля магазину-складу техніки та аксесуарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне, із корисливих мотивів, викрадення чужого майна, що знаходилося у приміщенні магазину, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою проникнення до цього приміщення, підійшов до дерев`яних дверей, обладнаних скляними вставками, віджав скло, через отвір який утворився, просунув руку в середину магазину та відкрив його дерев`яні вхідні двері та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 діючи умисно, не маючи на те права, незаконно проник до приміщення вищевказаного магазину, та, перебуваючи в його середині, із корисливих мотивів, таємно викрав зазначене у вироку майно, яке там перебувало та належало потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 9 595 гривень п`ятнадцять копійок, з місця злочину зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 для пом`якшення йому покарання, колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом обвинуваченому ОСОБА_7 вид і розмір покарання є мінімальним, встановленим санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, визнання своєї вини та щире каяття, що суд відніс до обставин, що пом`якшують покарання, та обтяжуючу обставину рецидив злочинів. Та призначаючи остаточно покарання правильно застосував вимоги ч.4 ст. 70 КК України поглинувши менш суворе покарання призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2015 року більш суворим за даним вироком.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Посилання обвинуваченого на те, що він має на доньку ОСОБА_12 , 2012 року народження, і яка проживає в м. Челябинськ, Російської Федерації, само по собі не є підставою для пом`якшення покарання, а інших обставин не виявлено.

На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначено покарання є мінімальним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4