Справа № 405/209/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000007, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодження з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 12.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 9 березня 2016 року ОСОБА_4 перебуває на посаді державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

17 січня 2017 року о 15 годині 55 хвилин державного виконавця ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час затримання у ОСОБА_4 були виявлені та вилучені кошти у сумі 5 тисяч гривень, передані ОСОБА_8 у якості неправомірної вигоди.

17 січня 2017 року у період з 18 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилученоречі та документи, які вказані в клопотанні.

18.01.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Прокурор стверджує, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вилученого вищевказаних речей та документів, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, наразі існує необхідність у накладенні арешту на вказане в клопотанні майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник заперечили проти його задоволення.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного і його захисника, дослідивши клопотання та доданого до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 12.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17 січня 2017 року о 15 годині 55 хвилин державного виконавця ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час затримання у ОСОБА_4 були виявлені та вилучені кошти у сумі 5 тисяч гривень, передані ОСОБА_8 у якості неправомірної вигоди.

17 січня 2017 року у період з 18 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилученоречі та документи, які вказані в клопотанні.

18.01.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЕСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає крім позбавлення волі на строк від 5 до 10 років також конфіскацію майна.
Крім цього, слідчим суддею відзначається, що ч.6 ст. 237 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Інше зазначене в клопотанні майно, на думку слідчого судді не підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням наданих під час розгляду клопотання прокурором пояснень, відповідно до яких прокурор не довів належність зазначеного в клопотанні майна підозрюваному або які б сліди злочину вказане майно на собі містило, правові підстави для арешту майна відсутні. Крім того, прокурор зазначив, що ноутбуки марки «Samsung» та «Lenovo» визнані речовим доказом по іншому кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, про можливість часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000007, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлене під час обшуку у ОСОБА_4 майно, а саме:

17 патронів калібру 5,45 мм до автомата Калашникова з маркуванням 270/00;
28 патронів калібру 5,45 мм до автомата Калашникова з маркуванням 270/03;
1 коробка чорного кольору із розібраними частинами пістолета;
1 коробка чорного кольору із розібраними частинами пістолета;
1 коробка чорного кольору з предметом схожим на пневматичний пістолет;
Вишитий з книги лист військової частини щодо видачі та повернення зброї з підписами ОСОБА_4 ;
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1