УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня

2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить розглянути його касаційну скаргу.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу слід залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Однак засуджений, в порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК свою касаційну скаргу адресував Верховному Суду України.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413, 414, 419 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду та надаючи свою оцінку доказам по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433,

438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3