АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1468/16 Справа № 197/1111/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 29.11.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, та застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з забороною залишати житло з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволене клопотання старшого слідчого СВ Широківського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання ОСОБА_8 під вартою до 03.01.2017 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому ризики, зазначені в ухвалі суду першої інстанції від 08.10.2016 року та в ухвалі апеляційного суду від 28.10.2016 року, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитися від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, - не зменшилися.

Зазначає, що підозрюваний не працює, за місцем проживання не знаходиться, його сімейний стан невідомий, а також існують відомості про те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та 17.11.2016 року останньому слідчим СВ Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчим суддею було враховано, що органу досудового розслідування потрібно отримати висновки судових експертиз, отримати тимчасовий доступ до речей і документів, встановити додаткових свідків, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання цього підозрюваного під вартою.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, захисник адвокат ОСОБА_7 зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню через істотне порушення норм міжнародного права та кримінального процесуального законодавства.

Захисник зазначає, що клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою складено з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, оскільки у ньому не зазначені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, обгрунтовуючи вимоги свого клопотання, слідчий суддя посилається на сукупність доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, та на низку судових експертиз, що їх було призначено, а також посилається на необхідність значного часу для їх проведення. Натомість фактично слідчий призначав експертизи та вчиняв інші слідчі дії без дотримання розумних строків, за збігом періодів часу, що не мають об`єктивного обґрунтування, а отже доводи клопотання в частині неможливості закінчення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання цього підозрюваного під вартою є необґрунтованими.

Вказує, що слідчим суддею безпідставно не було взято до уваги, що дружина підозрюваного ОСОБА_10 уклала договір оренди жилого приміщення на території м. Кривого Рогу, де підозрюваний може перебувати під домашнім арештом, а посилання слідчого судді на повідомлення ОСОБА_8 слідчим СВ Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є неправомірним, оскільки вказана підозра не містить дати погодження прокурором, не містить підпису слідчого, а також відповідна слідча дія виконана без участі захисника.

На думку захисника, відносно ОСОБА_8 має місце бездіяльність органу досудового розслідування та порушення вимог КПК України щодо розумності строків вчинення процесуальних дій, а характеристика його особи та інші відомості свідчать про невиправданість подальшого перебування під вартою та необхідність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав; думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, в тому числі протоколами огляду місця події, показаннями потерпілих ОСОБА_11 ,, ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколами впізнання особи за фотознімками від 07.10.2016 р. Питання про обґрунтованість цієї підозри було розглянуте та вирішене при первинному обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та наступній перевірці відповідного рішення слідчого судді в апеляційному порядку. Стороною захисту не наведені відомості про з`ясування у подальшому будь-яких обставин, що спростовували б обґрунтованість даної підозри.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 в обсязі, достатньому для продовження строку дії застосованого відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

Обговорюючи питання про доцільність продовження застосованого до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк, від семи до дванадцяти років, а отже з метою уникнення такої відповідальності дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, згідно фактичних обставин його вчинення, мало зухвалий характер та полягало в озброєному нападі групи осіб, що діяли за попередньою змовою, згідно заздалегідь розробленому плану та розподілу ролей, на домоволодіння потерпілих з метою заволодіння їх майном. Викладене дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_8 є особою рішучою та зухвалою, зневажливо ставиться до закону, правил, встановлених у суспільстві, та схильний до застосування насильства. Крім того, цей підозрюваний постійного місця проживання у межах Дніпропетровської області не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 21), відомості про його особу з місця реєстрації є суперечливими, а також органом досудового розслідування отримано відомості про те, що ОСОБА_8 підозрюється СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області у співучасті у вчиненні на території Хустського району Закарпатської області особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і про те, що ці ризики є вагомими, з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися і не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

Обговорюючи питання про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, колегія суддів зважає на те, що у даному кримінальному провадженні необхідно вчинити низку слідчих дій, в тому числі отримати висновки раніше призначених судових експертиз, отримати тимчасовий доступ до речей та документів, встановити додаткових свідків, у зв`язку з чим строк досудового розслідування був продовжений, а отже слідчий суддя суду першої інстанції мав достатні підстави для висновку про те, що досудове розслідування об`єктивно не може бути завершене до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_8 під вартою.

Тривалість строку, на який продовжене тримання цього підозрюваного під вартою, - до 03.01.2017 р., - не є надмірною і у достатньо короткий час питання про доцільність такого запобіжного заходу знову стане предметом судового розгляду.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та її скасування.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наведені у ній обставини, зокрема укладення дружиною підозрюваного договору оренди житла, розташованого у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про особу цього підозрюваного, вищезазначених висновків колегії судів не спростовують та не дають достатніх підстав для застосування до ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу.

Що стосується тяганини під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на яку посилається апелянт, то ці доводи, за умови їх обґрунтованості, можуть потягнути відповідальність слідчого, втім відповідно до процесуального закону не обгрунтовують необхідність відмови у продовженні застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, якою ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.01.2017 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4