Справа № 346/3252/17
Провадження № 1-в/346/191/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 р. м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

представника ВК 41 - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї за допомогою відеоконференцзв`язку клопотання засудженого Коломийської ВК -41 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рахів, Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , гр. України, з базовою вищою освітою, раніше судимого 23.04.2015 р. Іршавським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, 13.11.2015 р. ухвалою Іршавського районного суду іспитовий строк скасовано, засудженого направлено на реальнее відбування покарання, 06липня 2016 року Берегівським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК УКраїни до трьох років шість місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 71 ч.5 КК України остаточно призначено покарання три роки одинадцять місяців позбавлення волі, засудженого вироком Іршавським районним судом Закарпатської області від 09.11.2016 р. за ст. 185 ч.3 КК України до 3 (трьох) років 11 (одинадцять) місяців років позбалення волі, згідно ч. 5 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано, призначене вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.07.2016 р., та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області задоволено, вирок Іршавського районного суду від 09.11.2016 року в частині призначеного покарання за сукупністю вироків змінено. На підставі ч.4 ст. 70 КК України обвинуваченому до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду від 06.07.2016 року у виді позбавлення волі строком на 1 місяць і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Початок строку: 05.12.2015 року
Кінець строку: 24.10.2018 року
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутого строку покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі на обмеження волі чи виправні роботи, яке мотивує тим, що відбув 2/3 частини покарання, позитивно характеризується , працює без вихідних, стягнень не має, тим самим довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.

Представник Коломийської виправної колонії № 41 характеризує засудженого вцілому позитивно. 06.04.2017 та 15.06.2017 року комісією установи розглядалось питання застосування до засудженого ст. 101 КВК та ст. 82 КК України і було відмовлено. Вважає, що засуджений перебуває у Коломийській ВК -41 невеликий проміжок часу з 22.02.2017р., а тому на даний час передчасно зробити висновок що засуджений став на шлях виправлення. Тому, проти клопотання заперечив.

Прокурор проти клопотання заперечив.

Відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання… Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання іпрацевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення засудженого представника адміністрації колонії, думку прокурора, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки незважаючи на вцілому позитивну характеристику засудженого, його працевлаштованість, відсутні підстави вважати, що він став на шлях виправлення, оскільки засуджений працевлаштований нетривалий період часу, згідно висновку службової перевірки та протоколу вилучення в Закарпатській УВП у засудженого було виявлено і вилучено заборонений предмет, заохочення йому не оголошувались. Згідно наявних характеристик засуджений не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, використання їх за призначенням, не завжди має охайний зовнішній вигляд, даних про участь у самодіяльних організаціях виправної установи не має. Рішення комісії Коломийської ВК -41 від 06.04.2017 та 15.06.2017 року, якими було відмовлено засудженому у застосуванні ст. 101 КВК та ст. 82 КК України, останнім не оскаржувались.
На підставі наведеного та ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 днів з часу її проголошення, а засудженим з часу отримання копії ухвали через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1