31.07.2017 №363/2546/17

ВИРОК
31 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, має середньо-спеціальну освіту,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.205-1 ч.2 КК України,
ОСОБА_5 вніс в документи, які відповідно до ст.1 п.4, ст.17 ч.4 п.п. 1-11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» №755-ІV від 15.05.2003 року подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах.
Далі, у жовтні 2016 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) з метою подальшої реалізації попередньо обумовлених з невстановленою особою спільних злочинних намірів ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою особою біля станції метрополітену «Святошин» в м. Києві, де невстановлена особа надала ОСОБА_5 на підпис заздалегідь підготовлені за невстановлених обставин документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме протокол № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Одеса Курортний» від 09.09.2016 року, відповідно до якого прийнято рішення про призначення на посаду директора ТОВ «Одеса Куротний» ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_5 розумів, що фактично не виконував обов`язків службової особи вищезазначеного товариства та наміру займатись підприємницькою діяльністю не мав, правами директора підприємства не користувався, фінансово-господарською та поточною діяльністю товариства не займався.
У подальшому використовуючи раніше підписані за наведених обставин документи невстановлена особа здійснила проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, шляхом подачі цих документів до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, за адресою: Київська область, м. Вишгород, проспект Шевченка, буд. 1, про що 17 жовтня 2016 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1КК України, а саме: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб.
22 червня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва та підозрюваним ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2ст.205-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами у встановленні та притягненні до кримінальної відповідальності особи, яка запропонувала йому документально значитись директором суб`єкта підприємницької діяльності, а саме : ТОВ «Одеса Курортний».
Також, вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ст.205-1 ч.1 КК України у виді трьох років обмеження волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22 червня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 205-1ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання уповноважений орган з питань пробації .
Речові докази зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1