УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСТОН» на постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітана ОСОБА_4 від 22.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000353 від 22.12.2015 року, -
В С Т А Н О В И В:
09.11.2016 року до суду надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСТОН», відповідно до якої скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітана ОСОБА_4 від 22.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000353 від 22.12.2015 року.

В обґрунтуванні скарги зазначено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2015 року задоволено скаргу ТОВ «ВАСТОН» та зобов`язано посадових осіб Військової прокуратури Дарницького гарнізону розпочати досудове розслідування.

22.03.2016 року старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітаном ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000353, оскільки, в діях службових осіб в/ч НОМЕР_1 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 206 та ст. 356 КК України.

Скаржник вказує, що листом від 08.09.2016 року його проінформовано про закриття кримінального провадження, постанову про закриття останнім отримано лише 27.10.2016 року.

При цьому, скаржник зазначає, що слідчий неефективно проводив досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, висновок про необхідність закриття кримінально провадження зроблений слідчим лише на підставі показів свідків.

У зв`язку з зазначеним особа, яка подала скаргу, вважає що слідчий не мав підстав для закриття кримінального провадження.

Представник особи, яка подала скаргу, у судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши представника скаржника, проаналізувавши доводи скарги, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав як для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів скарги, постанову про закриття кримінального провадження скаржником отримано лише 27.10.2016 року, тоді як клопотанням про надання копії постанови СУ ГУ Національної поліції в м. Києві отримано 06.10.2015 року, а про саму обставину закриття кримінального провадження скаржника було проінформовано листом від 08.09.2016 року.

Також, слідчим суддею при дослідженні матеріалів скарги встановлено, що розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206 та ст. 356 КК України, старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітаном ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, не вжито достатніх заходів для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Також слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав.

Крім того, викладені в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 206 та ст. 356 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя ,-

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСТОН» на постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітана ОСОБА_4 від 22.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000353 від 22.12.2015 року - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві капітана ОСОБА_4 від 22.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000353 від 22.12.2015 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя