Ухвала іменем україни 22 грудня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 07 листопада 2016 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.

У межах встановленого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак вимог ст. 427 КПК не дотримався та не усунув усі недоліки, викладені в ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Частиною 1 ст. 412 КПК встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Крім того, у ч. 2 ст. 412 цього Кодексу визначено перелік безумовних підстав для скасування судового рішення.

Не дотримуючись п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи на істотні порушення судами першої й апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування своїх вимог відповідно до ст. 412 КПК і жодної з безумовних підстав, визначених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, для скасування судового рішення.

Також він не зазначив, які клопотання сторони захисту всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, вимоги касаційної скарги засудженого не відповідають зазначеним положенням.

Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК засудженим до касаційної скарги не долучено копії вироку суду першої інстанції, засвідченої належним чином, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3