УХВАЛА
іменем України
16 серпня 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 оскаржує до суду бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтовується тим, що 01 серпня 2017 року, в ході огляду транспортного засобу слідчим СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області, в рамках кримінального провадження №0001612, яке було порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, було вилучено належний скаржнику автомобіль марки MAN, модель 18.224, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 . Станом на 10 серпня 2017 року слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0001612 від 02 серпня 2017 року з клопотанням про арешт вилученого майна до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська не звертались. З метою недопущення порушення права власності скаржника, його адвокатом 10 серпня 2017 року було подане клопотання слідчому СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про негайне повернення вилученого майна, однак станом на 14 серпня 2017 року зазначене майно не було повернуто. Таким чином, скаржник вважає, що законних підстав утримувати належне йому майно в рамках вказаного провадження у слідчого немає, а бездіяльність слідчого щодо неповернення належного скаржнику майна є протиправною та такою, що порушує його право власності та вимоги КПК України щодо статусу тимчасово вилученого майна у зв`язку з чим скаржник вимушений звернутися до суду.

Враховуючи, що з часу вилучення майна пройшло достатньо часу для вирішення його долі, на момент звернення з вказаною скаргою до суду ОСОБА_5 не повідомлений про прийняте рішення. Таким чином, оскільки слідчий у порядку, передбаченому процесуальним законом з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська не звертався, відповідно жодної ухвали з приводу вирішення питання про арешт майна слідчим суддею не постановлювалось, а тому тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, скаржник просить суд визнати бездіяльність слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна протиправною та зобов`язати слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути йому тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки MAN, модель 18.224, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від автомобіля.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 , підтримав в повному обсязі вимоги за скаргою та фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 , бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, однак разом з цим повідомив суду, що в передбаченому КПК України порядку та строках не звертався до суду із клопотання про арешт автомобіля скаржника. Вважає, що автомобіль не підлягає поверненню скаржнику, оскільки він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженню.

Вирішуючи скаргу по суті, суд виходить з наступного.

Суд виходить з того, що 01 серпня 2017 року слідчим СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було оглянуто та вилучено автомобіль марки MAN, модель 18.224, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля серії НОМЕР_3 та ключі від зазначеного автомобіля.
Наданими скаржником доказами підтверджений факт того, що 10 серпня 2017 року адвокатом скаржника ОСОБА_3 було подане клопотання слідчому СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про негайне повернення вилученого майна. Станом на час розгляду скарги в суді, вказане клопотання скаржника слідчому СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 не розглянуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

КПК передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

З огляду на вимоги ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучений слідчим автомобіль є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Частиною 6 ст. 173 КПК України передбачено, що Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, підлягає оскарженню до слідчого судді на підставі приписів п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Суд враховує той факт, що автомобіль постановою слідчого визнано речовим доказом.

При цьому, суд враховує рекомендаційні роз`яснення, викладені в Узагальненні, підготованому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», за якими результат аналізу ухвал слідчих суддів свідчить про те, що аргументом сторони обвинувачення, яким ця сторона послуговується для підтвердження законності залишення майна у володінні органів досудового розслідування та відсутності підстав для його повернення, є визнання такого майна речовими доказами. Однак слід враховувати, що якщо ці докази були одержані під час обшуку і не були визначені в ухвалі про обшук як майно, для виявлення якого надано дозвіл на обшук, визнання такого майна речовими доказами без звернення з клопотанням про його арешт не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування. З огляду на це обґрунтованими є ухвали слідчих суддів щодо зобов`язання повернення такого майна. Те саме стосується майна, яке вилучене не в ході проведення обшуку, а під час затримання особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК, та при огляді місця події. Якщо стосовно такого вилученого майна не накладено арешт і воно перебуває у володінні органів досудового розслідування без належної правової підстави, слідчі судді постановляють обґрунтовані ухвали про зобов`язання повернення такого майна.

З огляду на викладене, сам факт визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом без накладення на нього арешту не може вважатись належним порядком забезпечення правомірності володіння відповідним майном органами досудового розслідування.

Судом встановлено, що станом на час розгляду скарги слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0001612 від 02 серпня 2017 року з клопотанням про арешт вилученого майна до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська не звертались та тимчасово вилучене майно скаржнику не повернуто. Дана обставина підтверджується поясненнями самого слідчого ОСОБА_4 та дослідженого матеріалами кримінального провадження № 0001612.

З огляду на викладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 7 ст. 236, ст.ст. 303-306 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 негайно повернути власнику ОСОБА_5 , тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки MAN, модель 18.224, 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від зазначеного автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: