Справа № 522/9583/17
Провадження № 1-кс/522/9090/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про відмову в задоволенні заяви про визнання потерпілим від 19.05.2017 року та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 залучити її до кримінального провадження № 000471 від 23.04.2017 року як потерпілу.

Заявник та її захисник в судове засідання з`явився, скаргу підтримали та показали, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №000471 від 23.04.2017 року, за фактом пожежі на території ТОВ «Ринок Північний».

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінально-процесуального кодексу України. Але враховуючи нижченаведені обставини, які стали приводом для подачі даної скарги, слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , відмовляється виконувати норми визначені в КПК України.

Основним мотивом винесення оскаржуваної постанови, є відсутність на думку слідчого, на момент подання заяви про визнання потерпілим, документів що підтверджують суму матеріальної шкоди завданої в результаті пожежі, яка мала місце 22.04.2017 року на території ринку «Північний», та відсутність переліку майна яке було знищено в результаті пожежі.

При цьому слідчий повністю ігнорує законодавчі положення щодо моральної шкоди. Згідно п.3 постанови пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру в наслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Тобто для того щоб мотивовано стверджувати, що ОСОБА_4 не завдано моральної шкоди, потрібно встановити правомірність дій особи яка винна у виникненні пожежі на ринку «Північний», що на стадії досудового розслідування не встановлено.

Статус потерпілого згідно КПК України, особа набуває автоматично за наявності заподіяння майнової, моральної шкоди. Також необхідно врахувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілою необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт. При цьому для визнання особи потерпілою достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів (моральна, матеріальна) шкоди.

Окрім того на підтвердження наявності майнової шкоди, вона надала слідчому копії накладних на частину товару який знаходився у торгових павільйонах які згоріли. На підставі вказаних накладних на належний мені товар який вона втратила, можливо встановити наявність майнової шкоди, яка як відомо встановлюється проведенням необхідного спеціального дослідження відповідними спеціалістами, яке проводиться за мотивованої постанови слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим в кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням спричинено моральну, фізичну або майнову шкоду.

Частинами 2 та 5 статті 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, - бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Прокурор в судове засідання з`явився, заперечував щодо задоволення скарги.

Розглянувши скаргу, вислухавши заявника, її захисника та прокурора, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про відмову в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_4 потерпілим від 19.05.2017 року.

Зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Одеській області залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 000471 в якості потерпілої, надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
26.06.2017