Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

283/3873/13-к

27 грудня 2013 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого - судді Шеніна П.О.

суддів: Мельничук Н.М., Городиського С.С.

з участю прокурора Литвиненка Д.В.

захисника-адвоката ОСОБА_1

при секретарі Кашенко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах підозрюваної ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 20.12.2013 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою підозрюваній

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Золотоноша Черкаської області по вул. Лікарняна, 100, незаміжній, не працюючій, несудимій, -

було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За матеріалами справи і клопотанням ст. слідчого СВ Малинського MB УМВС України в Житомирській області, 17.12.2013 року близько 11 год. у с.Ялцівка Малинського району ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4, перебуваючи у будинку № 11 по вул. Центральна, що належить ОСОБА_5, застосовуючи фізичне насильство до останньої, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, умисно, відкрито і з

корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами в сумі 4600 грн., чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

У результаті умисного застосування до ОСОБА_5 фізичного насильства, що було повязано із відкритим викраденням грошових коштів, ОСОБА_2 із ОСОБА_4 заподіяли потерпілій легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоровя у вигляді синців на кінцівках.

19.12.2013 року ОСОБА_2 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У клопотанні ст. слідчого вказано, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад пять років, вона не має постійного місця проживання, не працює, що свідчить про схильність до вчинення злочинів проти власності та інших кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу. Все це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, а тому є підстави застосувати до ОСОБА_2 взяття під варту.

Розглянувши матеріали провадження, суд прийшов до переконання про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та задовольнив клопотання ст. слідчого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, також того, що підозрювана не має постійного місця проживання, не працює, може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органі досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу.

В апеляційній скарзі адвокат-захисник ОСОБА_1 в інтересах підозрюваної з наведення^ мотивів просив скасувати ухвалу слідчого судді від 20.12.2013 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову, з обранням більш мякого запобіжного заходу.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_2 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судима, має на утриманні лежачу матір - інваліда І групи, за якою постійно доглядає. Щиро покаялась у вчиненому, активно сприяє слідству, жодного разу не перебувала в розшуку, до неї не застосовувався примусовий привід чи запобіжний захід і вигляді взяття під варту. На думку апелянта, у справі немає жодних доказів про те, що підозрювана зникне від слідства і суду, буде перешкоджати встановлена істини по справі або продовжувати злочину діяльність.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_1Г в інтересах підозрюваної, який апеляцію підтримав, думку прокурора про відсутність підстав для її задоволення, перевіривши законність і

обґрунтованість судового рішення, залишає апеляцію без задоволення з наступних мотивів.

Доводи апеляції про незаконність ухвали слідчого судді щодо обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є безпідставними. Предметом дослідження суду 1-ої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон повязує можливість обрання запобіжного заходу (статті 177, 178, 183, 194 КПК України).

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування цього заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.І ст. 177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 дійсно обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких. Суд 1-ої інстанції детально проаналізував у своїй ухвалі ризики й достатньо обґрунтував своє рішення про обрання підозрюваній запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. З цими аргументами колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_2 постійного місця проживання, що вона раніше не судима, має на утриманні хвору матір - не є безумовною причиною для скасування законного і правильного судового рішення.

Керуючись статтями 404, 405 і 422 КПК України, колегія суддів палати у кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 20.12.2013 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваній ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: