Єдиний унікальний номер 341/1848/16-к
Номер провадження 1-в/341/11/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

засудженої - ОСОБА_4

захиника засудженої - ОСОБА_5

представника Галицької виправної колонії № 128 - ОСОБА_6

представника спостережної комісії

Галицької РДА - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі в режимі відеоконференції подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області, погодженого з спостережною комісією Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області, про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцька Волинської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, інваліда 3 групи, судимої вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2011 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 09 вересня 2011 року, за ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 122 з призначеним покаранням з урахуванням ст. 70, 72 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненою від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строк 3 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України з призначеним покаранням, з врахуванням ст. 70, 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, суд -

в с т а н о в и в:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2013 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, та такій призначено покарання:- за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;- за ч. 2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 24 червня 2011 року - 7 (сім) місяців позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2016 року ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення 10 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 05 червня 2013 року, кінець строку відбування покарання 25 червня 2018 року.

На день розгляду справи засуджена відбула більше 2/3 частин призначеного строку покарання.

Адміністрація Галицької виправної колонії № 128 за погодженням зі спостережною комісією Галицької районної державної адміністрації звернулась в суд про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 на невідбутий строк покарання, так як вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації виправної колонії посилається на ті обставини, що засуджена з 15 липня 2013 року відбуває покарання в Галицькій виправній колонії № 128 Івано-Франківської області. За час відбування покарання один раз допускала порушення режиму тримання, за що притягувалась до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення погашене, один раз оголошувалось заохочення адміністрацією установи, характеризується позитивно. На виробництві не працевлаштована, проте виконує обов`язки старшої днювальної на громадських засадах. Приймає участь у заходах виховного впливу, будує позитивні плани на майбутнє. Дані обставини вказують на те, що засуджена довела своє виправлення.

Представник спостережної комісії подання підтримав і просив задовольнити так як засуджена заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор щодо задоволення подання заперечив мотивуючи тим,що засуджена ОСОБА_4 не довела своє виправлення. Протягом 3-х років відбування покарання отримала одне заохочення а саме перед направленням матеріалів до суду. Просив відмовити у поданні.

Засуджена ОСОБА_4 просила дане подання задоволити, у вчиненному нею злочині щиро розкаюється. Щодо її роботи то вона була працевлаштована у швейному цеху однак у зв`язку з тим,що комісією МСЕК їй важка праця з участю обидвох рук протипоказана то вона була обмежена у праці. На даний час на добровільних засадах працює старшим днєвальним 2-го відділення. Несе відповідальність за 5-ма засудженими,за їхню поведінку, майно, дотримання чистоти та інше. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. Під час відбування покарання усвідомила свій вчинок, до якого ставиться негативно і перебуваючи на волі старатиметься більше не вчиняти злочинів, бажає зайнятися корисною працею.

Захисник засудженої просив подання задовольнити, врахувати що у неї є троє дітей, одна з яких на час подання матеріалів була неповнолітньоююДіти проживають з її батьками які є пенсіонерами, засуджена є інвалідом 3-ї групи.

Заслухавши представника адміністрації Галицької виправної колонії, представника спостережної комісії,прокурора, засуджену та її захисника, суд вважає, що подання слід задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповіднодо ст. 81 ч.3 п.2 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий, а також у разі,якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Постановою пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17), судам надано роз`яснення, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування».

ОСОБА_4 вперше відбуває покарання у виді позбавлення волі і на час розгляду подання вже відбула більше 2/3 призначеного покарання.
З матеріалів справи видно,що 15.06. 2015 року на засіданні повноважної комісії Галицької ВК розглядалось питання зміни умов тримання засудженої. Відмовлено в зміні, оскільки засуджена не стала на шлях виправлення.27.08.2015 року на засуджену накладено стягнення у зв`язку з використанням нецензурної лайки яке на даний час погашене.05.01. 2016 року на засіданні цієї ж комісії розглядалось питання щодо можливого внесення подання в суд про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Відмовлено у внесенні подання в суд, оскільки засуджена не стала на шлях виправлення.

18 жовтня 2016 року на засіданні цієї ж комісії розглядалось питання щодо можливого внесення подання в суд про умовно-дострокове звільнення. Прийнято позитивне рішення. Однак, на даний час засуджена відбула 2/3 частини призначеного судом покарання, адміністрацією Галицької виправної колонії № 128 остання характеризується позитивно, один раз допустила порушення режиму тримання, за що притягувалась до дисциплінарної відповідальності, проте стягнення погашене, один раз оголошувалось заохочення. Була працевлаштована однак за станом здоров`я обмежена у праці. На данийчас на виробництві не працевлаштована, однак виконує обов`язки старшої днювальної на громадських засадах. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховання впливу на засуджених, будує позитивні плани на майбутнє, не конфліктна, вину у скоєному злочині визнала повністю.

Слід також врахувати що засуджена ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому,негативно ставиться до вчиненого нею злочину. З наявної в матеріалах характеристики вбачається,що засуджена під час тримання в СІЗО м. Луцьк та СІЗО м. Київ порушення режиму тримання не допускала,до дисциплінарної відповідальності не притягувалась,заохочення не оголошувались. З часу відбування покарання у Галицькій виправній колонії № 128 характеризується позитивно, один раз притягувалась до дисциплінарної відповідальності ,стягнення погашено. Мала одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштована. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_8 призначена третя група інвалідності з 01.01.2015 р. з висновком про те,що важка фізпраця з участю обидвох рук протипоказана. Однак засуджена на громадських засадах виконує обов`язки старшої днювальної до яких відноситься сумлінно. На заходи виховного впливу реагує правильно. Така її поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і вказують на те, що вона стала на шлях виправлення. Судом враховується і те,що у засудженої ОСОБА_4 є троє дітей,одна з яких на час подання неповнолітня, батьки пенсійного віку які також потребують її допомоги та уваги.

Що стосується доводів прокурора про те, що засуджена не довела своє виправлення,
оскільки до неї не застосовувались заохочення, є безпідставними, оскільки відсутність застосованих заохочень до засудженого не може свідчити про те, що остання на шлях виправлення не стала.
Враховуючи вищенаведен суд вважає,що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, відбула більше 2/3 призначеного покарання а тому може бути умовно-достроково звільнена на невідбутий строк покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області, погодженого зі спостережною комісією Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , засуджену вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2013 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України з призначеним покаранням, з врахуванням ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, умовно-достроково звільнити від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд протягом семи днів прокурором з дня її проголошення, а засудженою з дня отримання копії такої, шляхом подання апеляцій.

Суддя:ОСОБА_1