Справа №№643/2330/17, 1-кс/643/456/17
У Х В А Л А
Іменем України
20 лютого 2017 року м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,
В С Т А Н О В И В:
З наданих документів вбачається, що до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , 1963 р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_5 , 1979 р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , вчинює розпусні дії сексуального характеру відносно своє їдоньки н/л доньки ОСОБА_6 , 2008 р.н.
18.07.2016 за вказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному
В ході досудового слідства в якості свідка була допитана ОСОБА_4 , 1963 р.н., яка пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 , 1955 р.н., ОСОБА_6 , 2008 р.н. Її син ОСОБА_8 з 2006 року був одружений на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась дочка. 02.02.2015 ОСОБА_8 мобілізовано до збройних сил України. 16.12.2015 останній загинув у зоні проведення антитерористичної операції. У зв`язку із тяжким психічним захворюванням ОСОБА_5 , а саме шизофренією в параноїдальній формі з безперервним типом протікання, ОСОБА_6 ніколи не залишалась з матір`ю на одинці. Однак, з 15.11.2015 по 15.12.2015 ОСОБА_6 проживала з матір`ю вдвох за адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку із загибеллю сина 16.12.2015, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переїхали жити до ОСОБА_4 . Під час спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 помітили дивну поведінку ОСОБА_6 , що проявлялась у заїканні, кліпанні очима останньої.
З 07.02.2016 по 12.05.2016 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час ОСОБА_6 проживала разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , куди перевезла всі свої речі, включаючи стаціонарний комп`ютер, який їй подарував ОСОБА_8 .
Після проходження лікування у вищевказаному лікувальному закладі ОСОБА_5 почала вимагати повернути вищезазначений комп`ютер, на ОСОБА_9 погодилась, та повідомила про це ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 повідомила, що її матір вимагає повернути комп`ютер з метою видалення фотографій та відеозаписів, які згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №2091/16 від 15.08.2016 містять порнографічний зміст.Після чого, ОСОБА_6 увімкнувши комп`ютер показала фотографії та відеозаписи порнографічного характеру за участю ОСОБА_5 , та повідомила, що остання примушувала її дивитися вищевказані файли, із застосуванням фізичної сили, під час спільного проживання з 15.11.2015 по. 15.12.2015.
Допитаний в якості свідка чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_7 надав аналогічні показання.
Під час досудового розслідування допитана неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 , 2008 р.н., яка пояснила, що з 15 листопада по 15 грудня 2015 року вона мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матр`ю ОСОБА_5 , 1979 р.н. 02.02.2015 її батька ОСОБА_8 мобілізовано до збройних сил України. Проживаючи зі своєю матір`ю у вищезазначений період, ОСОБА_5 примушувала ОСОБА_6 дивитися на комп`ютері, який належить неповнолітній, фотографії та відеозаписи, які згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №2091/16 від 15.08.2016, на яких ОСОБА_5 , будучи оголеною, природнім та неприроднім шляхом, застосовуючи різноманітні предмети, демонструє задоволення своїх сексуальних потреб. Негативно реагуючи на вказані дії матері, ОСОБА_6 відмовлялася дивитися фотографії та відеозаписи вищевказаного змісту, на що ОСОБА_5 , застосовуючи фізичну силу, яка полягала у триманні за волосся та інші частини тіла ОСОБА_6 , насильно примушувала її до перегляду. Крім того, ОСОБА_5 змушувала неповнолітню донькузнімати її на власний мобільний телефон, як остання танцює у нижній білизні, при цьому примушуючи ОСОБА_6 підспівувати їй, у разі відмови останньої, матір застосовувала фізичну силу. Також, ОСОБА_5 неодноразово пропонувала своїй неповнолітній доньці спробувати задовольнити свої потреби, застосовуючи при цьому різноманітні предмети.
Згідно судово-психологічної експертизи № 9545 від 25.10.2016 ОСОБА_6 , враховуючи її вікові особливості та обмежений життєвий досвід, нормативний для її віку рівень розумового розвитку та індивідуально-психологічні особливості, здатна правильно сприймати, запам`ятовувати і відтворювати події, які відбулися з нею, давати правильну конкретно-описову характеристику того, що відбувається. Схильності до навіювання та фантазування у ОСОБА_6 не виявлено.
19.01.2017 ОСОБА_5 за участю захисника було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинені матір`ю потерпілої, ч. 2 ст. 301 КК України, а саме тобто виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру серед неповнолітніх.
Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 проходила лікування у КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на протязі тривалого терміну із діагнозом: шизофренія, парноїдальна форма.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Основ законодавства України про охорону здоров`я, пацієнт має право на таємницю про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.
Ст. 40 цього законодавчого акту передбачає, що працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати і сімейну сторону життя громадянина не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.
Незаконне розголошення лікарської таємниці про пацієнта, одержана медичним працівником шляхом використання ним свого службового становища, обмежена рамками взаємовідносин. У зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування виникла необхідність в провадженні судово-психіатричної експертизи в умовах КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ураховуючи психічний стан та діагноз підозрюваної ОСОБА_5 її фактична медична документація підлягає переданню до вищевказаного закладу з КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить про надання тимчасового доступу до речей та документів, що знаходиться у КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_4 .
Розглянувши клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки речі та документи, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-166 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Надати слідчому СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 , або оперативним підрозділам за дорученням слідчого або прокурора дозвіл на тимчасовий доступ до медичної документації, а саме:
-оригінали всіх медичних документів, які стосуються підобліковної (чи такої особи що зверталась за медичною допомогою) ОСОБА_5 ,1979р.н., до КЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », включаючи медичну картку, акти обстежень з інших медичних закладів.
Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя

20.02.2017