АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3033/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
03 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року,
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азейбарджану, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні прокурор, зменшилися та те, що на даній стадії досудового розслідування фактично проведені всі слідчі дії, прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та перешкодить можливості його переховування від органу досудового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає, що слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_10 в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, прокурор вказує, що ОСОБА_11 підозрюється у пособництві в одержанні неправомірної вигоди службовою особою в особливо великому розмірі, що є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також прокурор звертає увагу суду на тривалість і зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, що, на думку прокурора, характеризує стійкість сформованих злочинних намірів підозрюваного.
У підсумку прокурор зазначає, що застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні прокурора ризикам. Додає, що ОСОБА_11 , у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, буде мати можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та заявника ОСОБА_12 , а також іншим шляхом перешкоджати здійсненню досудового розслідування.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
03.02.2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
03.02.2017 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
28.03.2017 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під домашнім арештом до 27.05.2017 року.
Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_6 звернулася до Печерськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку застосуванняОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
24.05.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва частково задоволено дане клопотання прокурора та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту подання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Задовольняючи клопотання слідчого частково, суд правильно виходив з того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшилися, на даній стадії досудового розслідування фактично проведені всі слідчі дії, а підозрюваний належним чином виконує покладені на нього обов`язки, має міцні соціальні зв`язки, неповнолітніх дітей.
Крім того, суд при постановленні рішення, врахував дані про особу підозрюваного, те, що стороною обвинувачення фактично не наведено достатніх доводів на обґрунтованість подальшого тримання підозрюваного під домашнім арештом та з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді, правомірно задовольнив клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту частково та правильно застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам провадження.
Що стосується тверджень прокурора про існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то, відповідно до матеріалів провадження, слідчий суддя застосовуючи до підозрюваногоОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходив саме з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Посилання прокурора на не, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, то, відповідно до вимог КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, сама по собі не може бути беззаперечною підставою застосування щодо особи запобіжного заходу саме у виді тримання особи під домашнім арештом та її продовження.
Крім того, посилання автора апеляційної скарги на тривалість і зухвалість ймовірно вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, колегія судді не бере до уваги, оскільки дані обставини не є предметом розгляду у даному судовому засіданні.
Твердження прокурора про те, що застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні прокурора ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі і наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року, якою частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4