АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 661/315/14-к
Провадження № 11-кп/791/152/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
25 січня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника

обвинуваченого

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000060 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції, на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 26.12.2016 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселого Бериславського району Херсонської області, громадянина України, освіта виша, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.364 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Луганськ, громадянки України, освіта середня, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.317 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Нова Каховки Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.311, ч.3 ст.364 КК України, колегія суддів -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав, що його складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки орган досудового розслідування, при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000060, не дотримався вказаних вимог закону, що призвело до викладання не конкретного обвинувачення та порушення прав на захист обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, дана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та достатньо детально сформульоване обвинувачення, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченим у вину.

Просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду, в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дотримався вимог КПК України та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченого.

Відповідно до вимог пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Норми Кримінального процесуального кодексу України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст.348 КПК), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню. Вимоги щодо викладу в обвинувальному акті обставин злочину, встановлення яких не є обов`язковим, є неприпустимим.

Відповідно до ст.91 ч. 1, п.1 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, він не відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, формулювання обвинувачення викладено не конкретно,містить суперечності щодо часу скоєння кримінальних правопорушень.
Крім того, обвинувальний акт не містить найменування кримінального провадження , що є порушенням п.1,ч.2 ст. 291 КПК України
Зазначені дані мають суттєве значення для правильної кваліфікації дій , а доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 26.12.2016 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) ОСОБА_2 ,

(підпис) ОСОБА_4 ,

(підпис) ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2