Справа № 750/3402/16-к
Провадження № 1-кп/750/20/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2017 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, мешканця: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015),
з участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , працюючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України - головним інженером даної військової частини (далі - військова частина НОМЕР_1 ), будучи згідно з пунктами 74 та 75 розділу 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі - Статут), прямим начальником усього особового складу військової частини та зобов`язаним керувати підготовкою та діяльністю підпорядкованих йому підрозділів і служб, обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, і згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України являючись службовою особою, за пособництва ОСОБА_4 , який відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України від 27.04.2010 року № 98 обіймав посаду юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 , вчинив закінчений замах на одержання неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. за вчинення дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.
Згідно з п.3.2.11. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300, заступник командира частини з озброєння (начальник технічної частини) відповідає за технічне забезпечення частини та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і пункту 3.1.9. цього Положення.
Відповідно до п.3.1.9. вищевказаного Положення усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням.
Згідно з пунктом 74 Статуту заступник командира полку (окремого батальйону) з озброєння (інженерно-авіаційної служби) - начальник технічної частини у мирний і воєнний час відповідає за технічне забезпечення полку (окремого батальйону); за технічний стан, правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки підпорядкованих служб, а також за стан спеціальних споруд, технічних позицій, підпорядкованих складів, парків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2014 № 326 призначено комітет з конкурсних торгів даної військової частини та визначено його головою ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 включено до членів цього комітету.
Відповідно до розділу III Положення про комітет з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира даної військової частини від 30.12.2014 № 326, комітет відповідає за організацію та проведення процедур закупівель.
Згідно з п.3 розділу IV вищевказаного Положення голова комітету організовує роботу комітету і несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій,- приймає рішення щодо проведення засідань комітету, пропонує порядок денний засідань комітету, веде його засідання, визначає функції кожного члена комітету.
У листопаді 2015 року, в точно невстановлений слідством час, ОСОБА_11 , достовірно знаючи у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків про те, що у грудні 2015 року планується провести закупівлю будівельних матеріалів для потреб військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних коштів, маючи намір одержати для себе неправомірну вигоду, протиправно використовуючи своє службове становище, у ході телефонної розмови з директором ТОВ ВІРРАН ОСОБА_12 , з яким у нього на той час склалися довірчі відносини у зв`язку з співпрацею щодо укладання у березні 2015 року договорів поставки товару, запропонував йому, що він посприяє в укладенні нового договору між військовою частиною НОМЕР_1 та TOB ВІРРАН щодо поставки будівельних матеріалів на суму близько 110 000 грн. та в укладенні інших договорів у майбутньому, якщо ОСОБА_12 сплатить йому особисто 15 % від вищевказаної суми коштів, яку має отримати TOB ВІРРАН згідно запланованого до укладення договору. ОСОБА_12 погодився на дану пропозицію ОСОБА_10 .
Після цього, в точно невстановлений слідством час, ОСОБА_11 звернувся до юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який являвся членом комітету з конкурсних торгів даної військової частини, з пропозицією посприяти йому в реалізації його злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 . ОСОБА_4 погодився посприяти ОСОБА_11 у цьому, вступивши тим самим із останнім у злочинну змову.
У подальшому, 27.11.2015, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій умисел щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , використовуючи своє службове становище, виніс на розгляд засідання комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 серед інших пропозицій також пропозицію ТОВ ВІРРАН щодо поставки товару (будівельних матеріалів), яка була визнана найвигіднішою, у результаті чого TOB ВІРРАН був визначений переможцем конкурсних торгів.
Після цього, у кінці листопада - на початку грудня 2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підготовлено проект договору від 11.12.2015 № 20 та додатки до нього щодо поставки TOB ВІРРАН військовій частині НОМЕР_1 товару (будівельних матеріалів) на суму 111 100, 26 грн., після підписання якого сторонами договору, Прилуцьким управлінням Державної казначейської служби України 16.12.2015 проведено оплату TOB ВІРРАН вищевказаної визначеної договором суми коштів в повному обсязі.
У подальшому, під час зустрічі, яка відбулася 19.01.2016 на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 домовився з ОСОБА_3 про зменшення суми неправомірної вигоди, яку він мав надати ОСОБА_3 згідно їхньої попередньої домовленості за сприяння в укладенні договору поставки товару від 11.12.2015 № 20 та укладенні інших договорів з TOB ВІРРАН в майбутньому, з 15 % від суми перерахованих по вказаному договору коштів до 10 000 грн.
При цій зустрічі, ОСОБА_3 також домовився з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 про те, що вказані грошові кошти ОСОБА_4 забере у ОСОБА_12 26.01.2016 або 27.01.2016 під час свого перебування в м. Чернігові по робочим питанням. ОСОБА_4 погодився одержати неправомірну вигоду для ОСОБА_3 і таким чином підтвердив свою згоду на роль пособника у вчиненні даних незаконних дій.
У подальшому, близько 13 год. 00 хв., 27.01.2016, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій спільний з ОСОБА_3 злочинний умисел щодо одержання неправомірної вигоди останнім, виконуючи роль пособника в цьому, перебуваючи біля будівлі, в якій знаходиться офіс TOB BIPPAH, за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 231, одержав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн. для ОСОБА_3 за сприяння останнім в укладенні договору поставки товару від 11.12.2015 № 20 між військовою частиною НОМЕР_1 та TOB BIPPAH та укладенні інших договорів з даним товариством в майбутньому.
Після одержання ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 10 000 грн., які він мав у подальшому передати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був викритий працівниками правоохоронних органів та у нього було вилучено дані кошти.
Таким чином, ОСОБА_11 за активного сприяння ОСОБА_4 , вчинив всі дії, необхідні для реалізації узгодженого з останнім умислу щодо одержання для себе від ОСОБА_12 неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн., однак не отримав її з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) повністю не визнав та показав, що з 23.04.2012 року обіймає посаду заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 . 25.02.2016 року наказом він відсторонений від посади і знаходиться в розпорядженні командувача Повітряних Сил ЗСУ. На час інкримінованого йому злочину військову частину НОМЕР_1 очолював полковник ОСОБА_13 . За відсутності командира він тимчасово виконував обов`язки командира військової частини. У військовій частині заведена книга реєстрації договорів і угод. Всі договори та угоди, які укладалися в 2015 та 2016 роках військовою частиною з підприємствами реєструвалися у цій книзі. Фірма ТОВ «ВІРРАН» подала заявку на участь в конкурсі. З директором ТОВ «ВІРРАН» ОСОБА_12 він познайомився по телефону в квітні червні 2015 року. В 2015 році було укладено три договори з ТОВ «ВІРРАН» на поставку матеріалів. Ці договори підписувалися командиром військової частини ОСОБА_13 11.12.2015 року з ТОВ «ВІРРАН» був укладений договір № 20. Проект договору на закупівлю будівельних матеріалів на суму 111 100 грн. 26 коп. готував юрист служби, а він його підписав. Але сам договір, який в подальшому був оформлений через казначейство він не підписував, бо знаходився в черговій відпустці. При укладанні всіх договорів військової частини з підприємствами він ніколи не вимагав неправомірної вигоди. Наказом командира військової частини був створений комітет з конкурсних торгів на термін дії з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Він був призначений головою комітету, до нього входили службові особи відповідних служб, зазначені в наказі командира військової частини. Кожен з членів комітету має власну позицію. До комітету надходили пропозиції, їх колегіально вирішували. Ніколи до роботи комітету не виникало запитань, все робилося прозоро. Станом на 27.11.2015 року до комітету надійшло дві пропозиції від ТОВ «ВІРРАН» та ТОВ «Сервіс» щодо поставки будівельних товарів на суму 111 100 грн. 26 коп. Переможцем виявився ТОВ «ВІРРАН», оскільки у них була найнижча ціна і поставки відповідали тим пропозиціям, які вони надали. 27.11.2015 року протокол про визначення переможця торгів був погоджений начальником Північно Східного територіального управління. Від нього вирішення цього питання не залежало, бо він був в м. Прилуки. Після цього командир військової частини підписав договір № 20 від 11.12.2015 року. 16.12.2015 року через казначейську службу була здійснена оплата ТОВ «ВІРРАН» за цим договором. Він не мав жодного відношення до проведення оплати за вказаним договором. Ніякої домовленості з ОСОБА_12 на отримання неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. у них не було. З ОСОБА_12 він спілкувався виключно по специфікації і поставці будівельних матеріалів. Він не ставив завдання перед ОСОБА_4 щодо отримання неправомірної вигоди. 27.01.2017 року він по мобільному телефону не спілкувався з ОСОБА_12 , оскільки працював в гаражі. По його телефону міг відповісти знайомий.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) повністю не визнав та користуючись своїм правом не свідчити проти себе, відмовився від дачі показань.
Свідок ОСОБА_14 , який працює начальником служби пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_1 , в судовому засіданні підтвердив, що в 2015 році входив до складу комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 , який очолював заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 . В березні 2015 року ТОВ «ВІРРАН» приймало участь у конкурсних торгах. Після цього, в листопаді 2015 року були проведені конкурсні торги на поставку до військової частини НОМЕР_1 будівельних матеріалів, розглянуті цінові пропозиції фірм учасників на закупівлю будівельних матеріалів. ТОВ «ВІРРАН» надало найбільш вигідну цінову пропозицію і комітетом ця фірма була визначена переможцем, що було оформлено протоколом. Під час голосування пропозицій були присутні всі члени комітету, які одноголосно проголосували позитивно за ТОВ «ВІРРАН». У зв`язку з чим і був укладений договір поставки № 20 від 11.12.2015 року між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «ВІРРАН» на поставку будівельних матеріалів. Підготовкою проекту вказаного договору та узгодженням всіх пропозицій займалися ОСОБА_15 , ОСОБА_4 та директор ТОВ «ВІРРАН» ОСОБА_12 . Ані ОСОБА_15 , ані ОСОБА_4 не схиляли його до прийняття позитивного рішення на користь ТОВ «ВІРРАН».
Свідок ОСОБА_16 , який працює помічником командира військової частини НОМЕР_1 - начальником фінансово-економічної служби, в судовому засіданні показав, що з 01 січня 2016 року входив до складу комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 . Станом на листопад 2015 року головою комітету був ОСОБА_17 , членами комітету були ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , відповідальним за укладання договору поставки № 20 від 11.12.2015 року між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «ВІРРАН» на поставку будівельних матеріалів був ОСОБА_17 .. Цінові пропозиції ТОВ «ВІРРАН» на час конкурсних торгів були найвигіднішими. Оплата за цим договором пройшла в 2015 році.
Свідок ОСОБА_19 , який працює начальником зберігання військової частини НОМЕР_1 , в судовому засіданні показав, що в 2015 році входив до складу комітету з конкурсних торгів з приводу укладення договору щодо закупівлі будівельних матеріалів для потреб військової частини НОМЕР_1 та приймав участь у проведенні цього конкурсу. У конкурсних торгах приймало участь декілька кандидатів, одним з яких було ТОВ ВІРРАН. На засіданні комітету з конкурсних торгів розглядались цінові пропозиції учасників конкурсу, після чого визначали переможця, з яким потім укладався договір. Ця процедура оформлялась документально. Цінові пропозиції надавались до комітету всіма учасниками торгів. Відповідальність за роботу комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 ніс голова - підполковник ОСОБА_3 .. До кола обов`язків голови входив моніторинг всіх цін. В листопаді 2015 року ОСОБА_3 головував на засіданні комітету, а також вів дане засідання, на якому було прийнято спільне рішення, що переможцем конкурсних торгів визнається ТОВ ВІРРАН. У позитивному голосуванні на користь ТОВ «ВІРРАН» брали участь всі члени комітету. Будь-яких домовленостей з приводу того, що саме ТОВ ВІРРАН буде переможцем не було. Переможцем було визнано ТОВ ВІРРАН, оскільки у нього були найнижчі цінові пропозиції. Грошові кошти по договору поставки № 20 від 11.12.2015 року були виділені до кінця фінансового року. Цей договір діяв до кінця року та оплата по ньому була здійснена в кінці 2015 року.
Свідок ОСОБА_20 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в судовому засіданні показав, що в березні та листопаді 2015 року він входив до складу комітету з конкурсних торгів. Підготовкою договору щодо закупівлі будівельних матеріалів для потреб військової частини НОМЕР_1 та узгодженням всіх його умов відповідно до наказу командира військової частини було визначено відповідальних осіб. У листопаді 2015 року на засіданні комітету приймала участь комісія у повному складі, на якій виносились цінові пропозиції. Найменша цінова пропозиція по якості товару була у ТОВ ВІРРАН. Серед членів комісії були: він, ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 . Всі члени комісії проголосували за ТОВ ВІРРАН. Жодних домовленостей з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо визначення переможця у них не було, він голосував за власним бажанням. Ще раніше в березні 2015 року була пропозиція в результаті чого уклали договір з ТОВ ВІРРАН. Всі члени комітету голосували одноголосно, заперечень ні в кого не було. В кожному з випадків ТОВ ВІРРАН було визнано переможцем, оскільки у них були найнижчі ціни та найкоротші строки поставки товарів.
Свідок ОСОБА_15 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні показала, що у них з чоловіком за місцем мешкання проводився обшук. Ухвалу суду про обшук вручали чоловікові. В ході обшуку були вилучені євро та 4000 грн.. які належать особисто їй і отримані від продажу батьківської квартири, а також процесор.
Свідок ОСОБА_13 , який обіймає посаду командира військової частини НОМЕР_1 , в судовому засіданні показав, що в 2015 році до складу комітету з конкурсних торгів з приводу укладання договору поставки будівельних матеріалів для потреб військової частини НОМЕР_1 входили: підполковник ОСОБА_3 (голова комітету), юрисконсульт ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , а також інші офіцери. Комітет з конкурсних торгів призначається наказом, який видає він. Метою конкурсних торгів був пошук організації, яка могла поставити товар, чи пошук виконавця робіт, якщо це було пов`язано з будівництвом чи іншим об`єктом. Для того, щоб визначити переможця, збиралась комісія, яка приймала рішення, по результатам якого складався протокол засідання, який підписувався та відправлявся на перевірку. Протокол це визначення по суті переможця. На основі цього протоколу складався весь пакет документів, який пересилався для погодження до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також до фінансово-економічного управління Повітряних сил України. Він підписував договір лише після того, як він пройде погодження. Без погодження договорів не підписував. З Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю був наданий дозвіл на укладення договору поставки № 20 від 11.12.2015 року. Юрисконсульт ОСОБА_4 в основному займався підготовкою до договірної бази, а саме це стосувалось договору та додатків до нього. На засіданні комітету з конкурсних торгів головував ОСОБА_3 , однак він не міг вплинути аж на шістьох чоловік.
Свідок ОСОБА_18 , який працює заступником командира військової частини НОМЕР_1 , в судовому засіданні показав, що в 2015 році він входив до складу комітету з конкурсних торгів з приводу укладення договору поставки будівельних матеріалів для потреб військової частини НОМЕР_1 , головою якого був ОСОБА_3 . По результатам засідання комітету в листопаді 2015 року переможцем став ТОВ «ВІРРАН», оскільки у цього товариства була найкраща цінова пропозиція. Результати засідання комітету були оформлені протоколом. Підготовкою договору № 20 від 11.12.2015 року щодо закупівлі будівельних матеріалів у ТОВ «ВІРРАН» для потреб військової частини НОМЕР_1 займався підполковник ОСОБА_3 . Пропозиція була винесена на комітет з конкурсних торгів, де розглядалось це питання. Сам текст договору погоджувався з директором ТОВ «ВІРРАН». ОСОБА_3 входив до складу комітету, але на голосування комітету впливу не мав.
Як вбачається з показань, допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 ОСОБА_18 , які входили до складу комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 , питаннями укладання договору № 20 від 11.12.2015 року опікувалися двоє чоловіків ОСОБА_3 (голова комітету) та ОСОБА_4 (член комітету).
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що в кінці січня 2016 року він разом з ОСОБА_22 були запрошені співробітниками УСБУ в Чернігівській області в якості понятих. Командир військової частини їх відпустив. В службовому кабінеті СБУ знаходилися співробітники служби, які вказали на чоловіка, повідомили, що його звуть ОСОБА_12 і сказали, що саме у цього громадянина вимагають гроші. Потім співробітники СБУ передали йому та іншому понятому гроші, щоб вони перевірили купюри по номерам та серіям з тими номерами та серіями купюр, які були перераховані на аркуші паперу. Він особисто брав кожну купюру та звіряв її номер та серію. Так як гроші були не по списку, то він ставив точку олівцем біля кожної купюри. Все збігалось. Після цього вказані гроші були вручені ОСОБА_12 . Він підписав протокол про те, що гроші були передані ОСОБА_12 . Йому та ОСОБА_22 співробітники СБУ запропонували також бути понятими при передачі грошей, на що вони обидва погодилися. Після цього, він, ОСОБА_22 та співробітники СБУ під`їхали до парковки і чекали на появу особи, якій ОСОБА_12 мав передати гроші - ОСОБА_4 . Вони бачили, як ОСОБА_12 передавав гроші ОСОБА_4 , а останній поклав гроші у ліву кишеню куртки. Після передачі грошей, по рації була дана команда про затримання. Вони під`їхали на автомобілі. Співробітники СБУ повалили ОСОБА_4 на землю. Був проведений поверхневий обшук ОСОБА_4 . Під час обшуку у ОСОБА_4 були знайдені гроші. На запитання звідкіля гроші, ОСОБА_4 відповів, що гроші просили забрати. На запитання чиї ці гроші, ОСОБА_4 промовчав. На місці на відеокамеру були записані номера купюр, після чого гроші були покладені в пакет. За його присутності опечатувався пакет з вилученими документами та грошима, після чого він підписав паперові бирки. Автомобіль ОСОБА_4 був доставлений до прокуратури, після чого було описано все, що вилучено.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_12 , який працює директором ТОВ ВІРРАН, в судовому засіданні показав, що менеджер його товариства повідомила, що телефонував клієнт представник військової частини НОМЕР_1 , який бажає замовити шифер і передала його контактний номер телефону клієнта. Він зателефонував на мобільний телефон і таким чином в березні 2015 року відбулося телефонне знайомство з юрисконсультом військової частини ОСОБА_4 . В телефонній розмові з ОСОБА_4 вони узгоджували кількість та технічні характеристики товару. Перед укладенням договору поставки № 20 від 11.12.2015 року він мав телефонну розмову з заступником командира військової частини ОСОБА_3 .. Номер мобільного телефону ОСОБА_3 давав йому ОСОБА_4 .. В ході телефонної розмови з ОСОБА_3 , вони вирішували питання про перелік товару та розмір неправомірної вигоди, яку необхідно сплатити, щоб військова частина продовжила співпрацю з ТОВ «ВІРРАН». ОСОБА_3 прямо не вимагав грошей, але, виходячи з їх розмови, було одразу зрозуміло, що якщо не віддати суму неправомірної вигоди в розмірі 15 % від вартості поставлених товарів, то з ТОВ ВІРРАН припинять співпрацю. Він погодився на цю умову. В подальшому в ході розмови з ОСОБА_4 була озвучена сума в розмірі 10 000 грн. Складанням проекту договору № 20 від 11.12.2015 року займалися він та ОСОБА_4 , коли останній приїздив до м. Чернігова. Після цього він передав документи ОСОБА_4 , і той вже привозив їх підписаними командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 . Всі умови укладення вказаного договору обговорювалися лише з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_4 узгоджував всі свої кроки з ОСОБА_3 , телефонувавши йому. Особисто з ОСОБА_3 він познайомився в кінці грудні 2015 року. Він вирішив написати заяву до міліції з приводу неправомірних дій службових осіб військової частини, оскільки вважав їх дії неправильними, на суму 10 000 грн., яку від нього хотів одержати ОСОБА_3 він міг би поставити більше товарів для військової частини та вважав за необхідне притягнути винних осіб до відповідальності. 27 січня 2016 року ОСОБА_4 приїздив до м. Чернігова та забрав у нього неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн., які знаходилися в конверті, повідомивши йому, що він приїхав від ОСОБА_3 . Після передачі грошей ОСОБА_4 він зателефонував ОСОБА_3 і повідомив про це. Під час проведення слідчих дій застосовувалася камера та диктофон співробітників СБУ.
Свідок ОСОБА_23 , який працює оперуповноваженим БКОЗ УСБУ в Чернігівській області, в судовому засіданні підтвердив, що у даному кримінальному провадженні ним складалися протоколи за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій. ОСОБА_12 написав заяву до міліції про вчинення збоку обвинувачених щодо нього кримінального правопорушення. Працівники міліції не були уповноважені та не мали змоги проводити негласні слідчі дії, тому за дорученням слідчого прокуратури Чернігівської області такі дії проводилися УСБУ в Чернігівській області. Технічні засоби для фіксації ходу проведення негласних слідчий дій чіплялися на ОСОБА_12 уповноваженими оперативними співробітниками.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину від 28.01.2016 року, 27.01.2016 року, в період часу з 12 год. 58 хв. до 13 год. 03 хв., біля фасаду офісу ТОВ ВІРРАН за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 231, між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відбулась зустріч, під час якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_12 прозорий файл з аркушем білого кольору, а останній передав ОСОБА_4 конверт білого кольору. У ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії застосовувався відеозапис та спеціальні технічні засоби, а також було вилучено грошові кошти у розмірі 10 000 грн.
Згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дій - аудіо, відеоконтролю особи та додатку до нього CD-R № 2125 від 28.01.2016 року, зафіксована зустріч 18.01.2016 року, в період часу з 17 год. 01 хв. по 17 год. 14 хв., в приміщенні цеху ТОВ «ВІРРАН», між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_12 продемонстрував ОСОБА_4 брезент та спитав: «По математике с Леонидовичем тогда?», а ОСОБА_4 відповів: «Он же хотел чтобы я забрал, а я учитываю, то что в интернете каждый день читаю, что кого то взяли на взятке, говорю, я не знаю», в подальшому ОСОБА_4 вказує, що: «Мне проще б если на эти десять тысяч еще брезента дали для части или еще что-то».
Зі змісту розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , яка відбулася 18.01.2016 року в приміщенні цеху ТОВ «ВІРРАН», випливає, що ОСОБА_4 чітко усвідомлював, що в подальшому, за вказівкою ОСОБА_3 мав забрати у ОСОБА_12 саме неправомірну вигоду, оскільки в розмові з останнім він особисто це підкреслює, називаючи гроші в сумі 10 000 грн. словом «взятка».
Згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2126 від 28.01.2016 року, зафіксована зустріч між ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка мала місце 19.01.2016 року на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якої ОСОБА_12 запитав у ОСОБА_3 чи буде приїздити юрист, отримавши позитивну відповідь, продовжив: «он довезет доверенность, а я ему передам то, что вчера проговаривали». Після чого, ОСОБА_3 почав цікавитись у ОСОБА_12 про будівельні матеріали та їх вартість, повідомивши останнього, що загальна сума, на яку планується придбати будівельних матеріалів 200 000 грн. ОСОБА_12 запитав: «Я хотел бы переговорить по поводу этой сделки, можно ли ее несколько уменшить?», на що ОСОБА_3 відповів: «конечно можно, без проблем, сколько будет, сталько и будет». ОСОБА_4 сказав, що 26 та 27 у нього суди, після чого ОСОБА_3 сказав ОСОБА_4 , щоб останній зайшов до ОСОБА_12 та додав: « менше, а що робити».
Хоча розмова між вказаними трьома особами носила дещо завуальовану та утаємничену форму, але така форма спілкування була зрозуміла і ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , і ОСОБА_12 та не викликала жодних непорозумінь між ними. Так, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_3 про те, що після того, як ОСОБА_4 довезе довіреність, то він передасть неправомірну вигоду, про яку вчора, тобто 18.01.2016 року розмовляли. Така розмова, зокрема, відбувалася 18.01.2016 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 в приміщенні цеху ТОВ «ВІРРАН», яка проаналізована вище, і де ОСОБА_4 сам підкреслив, що мова йдеться про «взятку». Подальше прохання ОСОБА_12 про зменшення розміру угоди, адресоване ОСОБА_3 , слід розцінювати як прохання зменшити розмір неправомірної вигоди, оскільки згідно показань свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні розмір неправомірної вигоди мав становити 15 % від суми угоди. На цю пропозицію ОСОБА_3 погодився і повідомив про це ОСОБА_4 , а також сказав останньому, коли той 26 чи 27 буде у м. Чернігові, то щоб зайшов до ОСОБА_12 .
Згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2127 від 28.01.2016 року, зафіксована зустріч ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , яка проходила 27.01.2016 року біля фасаду офісу ТОВ «ВІРРАН» за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 231, в ході якої ОСОБА_4 передав ОСОБА_12 аркуш паперу у файлі, а останній продемонстрував ОСОБА_4 конверт з грошовими коштами в сумі 10 000 грн. в якості неправомірної вигоди та запропонував їх перерахувати, але ОСОБА_4 відмовився їх перераховувати, зазначивши, що його справа тільки передати вказані кошти. Отриманий конверт з грошима ОСОБА_4 поклав до лівої кишені куртки.
Сам факт передання неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн., які попередньо були описані у відповідному протоколі співробітником УСБУ в Чернігівській області, перераховані понятими, які звірили номери та серії купюр, та вручені свідку ОСОБА_12 , беззаперечно підтверджується не лише показаннями останнього, а й показаннями понятих свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , які в судовому засіданні чітко описали, куди поклав ОСОБА_4 отримані від ОСОБА_12 гроші в сумі 10 000 грн.
Відповідно до протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.01.2016 року та додатку до нього СD-R диску № 2128 від 28.01.2016 року, 27.01.2016 року, о 13 год. 03 хв., ОСОБА_12 з мобільного телефону з номером НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_3 на мобільний телефон з номером НОМЕР_3 і повідомив, що передав неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн., на що останній відповів: «хорошо».
У цьому зв`язку твердження ОСОБА_3 про те, що 27.01.2016 року на телефонний дзвінок ОСОБА_12 відповідав його знайомий не впливає на правову кваліфікацію вчиненого обома обвинуваченими злочину, оскільки, навіть якщо припустити, що таке мало місце, тоді сам обвинувачений ОСОБА_3 проінструктував свого знайомого, що буде такий мобільний дзвінок і що потрібно відповісти, оскільки розмова стосувалася значної грошової суми 10 000 грн. і не стороння для обвинуваченого особа не могла вирішити «грошове» питання самостійно, не порадившись з ОСОБА_3 . Але все ж таки, за відсутності можливості перевірити знайомого обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 відмовився назвати його анкетні дані і місце мешкання, суд вважає, що 27.01.2016 року телефонна розмова ОСОБА_12 відбувалася саме з ОСОБА_3 . Також цю обставину підтвердив свідок ОСОБА_12 , який під час телефонної розмови, яка мала місце 27.01.2016 року, не міг не впізнати голос ОСОБА_3 , з яким до цього часу мав систематичні телефонні розмови, а також особисті зустрічі.
Відповідно до протоколу огляду (дослідження) матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманої при застосуванні технічних засобів, від 29.02.2016 року, слідчим у кримінальному провадженні були оглянуті оптичні носії інформації: СD-R «Аrtех» № 2125 від 28.01.2016, що являється додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016, СD-R «Аrtех» № 2126 від 28.01.2016, що являється додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи від 27.01.2016, СD-R «Аrtех» № 2127 від 28.01.2016, що являється додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016, СD-R «Аrtех» № 2128 від 28.01.2016, що являється додатком до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.01.2016.
Наведений протокол огляду (дослідження) матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих при застосуванні технічних засобів від 29.02.2016 року, складений з дотриманням вимог ст.ст. 104-106, 237, 266 КПК України.
Згідно рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 14.01.2016 року, старшим оперуповноваженим в ОВС УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ НПУ отримані дані про те, що заступник командира військової частини НОМЕР_1 - головний інженер ОСОБА_3 вимагає від директора ТОВ ВІРРАН ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 16 500 грн. 00 коп. за сприяння в укладенні договору поставки брезенту та будівельних матеріалів.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2016 року, ОСОБА_12 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що заступник командира військової частини НОМЕР_1 , головний інженер ОСОБА_3 , вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 16 500 грн. 00 коп. за сприяння в укладенні договору поставки брезенту та будівельних матеріалів.
Згідно рапорту старшого оперуповноваженого УЗЕ в Чернігівській області від 19.01.2016 року, ним отримані дані про те, що ОСОБА_3 спільно з юрисконсультом ОСОБА_4 вимагають неправомірну вигоду в сумі 16 500 грн. 00 коп. від ОСОБА_12 за укладення договору про надання послуг.
Відповідно до повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки злочину від 18.01.2016 року, юрисконсульт в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимагає від керівника ТОВ ВІРРАН ОСОБА_12 неправомірну вигоду в якості відкату за погодження укладеного з військовою частиною договору на поставку продукції у сумі 16 500 грн. 00 коп.
Згідно рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 15.01.2016 року, оперуповноваженим 2 сектору відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівській області отримані дані щодо можливого факту вимагання неправомірної вигоди особою, що працює у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 від керівника ТОВ ВІРРАН ОСОБА_12 у сумі 16 500 грн. 00 коп. в якості відкату за погодження укладеного з військовою частиною договору на поставку продукції.
Згідно рапорту оперуповноваженого 2 сектору відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівській області від 26.01.2016 року, ним отримані дані про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювали телефонні розмови з ОСОБА_12 , телефонували останньому на номер НОМЕР_4 з номерів НОМЕР_5 - ОСОБА_4 та НОМЕР_3 - ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу огляду та повернення грошових коштів від 27.01.2016 року, оперуповноваженим відділу БКОЗ УСБУ в Чернігівській області, в присутності понятих, був проведений огляд грошових коштів у сумі 10 000 грн., а саме: 48 купюр по 200 грн. кожна, 4 купюри по 100 грн. кожна, з зазначенням їх серій та номерів, які після проведення огляду були передані ОСОБА_12 для подальшого використання з метою підтвердження фактичних даних вимагання у нього неправомірної вигоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за укладення договору на постачання відповідної продукції.
В судовому засіданні встановлено, що огляд та повернення грошових коштів проводився з дотриманням вимог ст.ст. 271, 273 КПК України, на підставі доручення начальника СВ прокуратури Чернігівської області оперативному підрозділу від 15.01.2016 року слідчого у кримінальному провадженні, постанови заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_24 про проведення контролю за вчиненням злочину від 15.01.2016 року.
Відповідно до протоколу обшуку від 27.01.2016 року та додатку до нього, в ході проведення обшуку ОСОБА_4 , останній добровільно видав слідчому прокуратури Чернігівської області, з лівої кишені куртки поштовий конверт, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 10 000 грн.
Як встановлено в судовому засіданні, номінал, серії та номери грошових купюр в сумі 10 000 грн., які в ході обшуку були видані ОСОБА_4 повністю збігається з номіналом, серіями та номерами грошових купюр в сумі 10 000 грн., які згідно протоколу огляду та повернення грошових коштів від 27.01.2016 року, були оглянуті та передані ОСОБА_12 для вручення ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди. Ці ж обставини безпосередньо підтвердили поняті свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , які безпосередньо бачили момент передання ОСОБА_12 неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. ОСОБА_4 .
Особистий обшук ОСОБА_4 та належного йому автомобіля «Peugeot Partner» проводився в порядку ч.3 ст. 233 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.01.2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку ОСОБА_4 та належного йому автомобіля «Peugeot Partner». Та обставина, що під час проведення обшуку, на прохання ОСОБА_4 зателефонувати адвокату, слідчий сказав, що пізніше, не є підставою стверджувати, як про це зазначає захисник ОСОБА_8 , про порушення права ОСОБА_4 на захист. В даному конкретному випадку обшук проводився в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, як невідкладна слідча дія, будь-яке зволікання з його проведенням могло призвести до втрати або спотворення важливої доказової інформації, а, зателефонувавши невідомій для слідчого особі, ОСОБА_4 міг повідомити свого спільника про небезпеку, тому слідчий цілком законно провів обшук, заборонивши ОСОБА_4 телефонувати. Підтвердженням законності дій слідчого є положення ч.1 ст. 233 КПК України, якими передбачена лише можливість, а не обов`язок слідчого запросити для участі у проведенні обшуку захисника, а також положення ч.3 ст. 233 КПК України, якими надано право слідчому заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь які дії, що заважають проведенню обшуку.
Згідно протоколу огляду предметів від 16.02.2016 року, слідчим прокуратури Чернігівської області був оглянутий конверт з грошовими коштами у сумі 10 000 грн., який був вилучений 27.01.2016 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , та констатовано, що номери та серії оглянутих грошових купюр ідентичні номерам та серіям купюр грошових коштів у сумі 10 000 грн., які згідно протоколу огляду та повернення грошових коштів від 27.01.2016 року, були вручені ОСОБА_12 для викриття злочинної діяльності командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 та юрисконсульта в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні встановлено, що обшук службових кабінетів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбувався з дотриманням вимог ст.ст. 233 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.01.2016 року. Вилучені, в ході обшуку документи вказують на те, що саме обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 опікувалися питаннями, укладання договорів поставки з ТОВ «ВІРРАН».
Відповідно до договору поставки № 20 від 11.12.2015 року, рахунку - фактури № СФ-0000059, виписаного ТОВ ВІРРАН, специфікації до договору № 20 від 11.12.2015 року, продавець ТОВ «ВІРРАН» зобов`язується поставити, а покупець військова частина НОМЕР_1 прийняти і оплатити товар на суму 111 100 грн. 26 коп.
Згідно листа т.в.о. начальника Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю від 27.11.2015 року, проект договору поставки товару № 20 від 11.12.2015 року на загальну суму 111 100 грн. 26 коп. був погоджений.
Відповідно до видаткової накладної № РН-000065 підтверджується факт виконання ТОВ «ВІРРАН» перед військовою частиною НОМЕР_1 взятого на себе обов`язку по договору № 20 від 11.12.2015 року на суму 111 100 грн. 26 коп.
Згідно протоколу огляду документів від 29.02.2016 року, слідчим був проведений огляд документів, які були вилучені в ході проведення обшуку 27.01.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 , а саме: договору поставки товару № 20 від 11.12.2015 року, укладеного між ТОВ ВІРРАН та в/ч НОМЕР_1 , рахунку - фактури № СФ-0000059, виписаного ТОВ ВІРРАН, специфікації товару до договору поставки № 20 від 11.12.2015 року, листа т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.11.2015 року про погодження проекту договору, видаткової накладної № РН-000065.
Відповідно до копії наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 № 326 Про призначення складу комітету з конкурсних торгів в/ч НОМЕР_1 на 2015 рік від 30.12.2014 року, заступник командира в/ч НОМЕР_1 головний інженер підполковник ОСОБА_3 на 2015 рік призначений головою комітету з конкурсних торгів, а юрисконсульт в/ч НОМЕР_1 капітан юстиції ОСОБА_4 входив до членів комітету з конкурсних торгів.
Відповідно до п.3 Розділу 1V Положення Про комітет з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 , голова комітету організовує роботу комітету і несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій; пропонує порядок денний засідань комітету; веде засідання комітету; визначає функції кожного члена комітету.
Отже, згідно розподілу функціональних обов`язків саме на голову комітету з конкурсних торгів ОСОБА_3 був покладений обов`язок внесення цінових пропозицій на засідання комітету, оскільки останній пропонував порядок денний засідань комітету.
Відповідно до копії протоколу № 12/15 засідання комітету з конкурсних торгів в/ч НОМЕР_1 про визначення переможця конкурсу на право укладання договору на закупівлю майна для в/ч НОМЕР_1 від 27.11.2015 року, переможцем конкурсу визнано ТОВ ВІРРАН у зв`язку із запропонованими найнижчими ціновими пропозиціями та найкоротшим терміном поставки.
Відповідно до копії платіжного доручення № 909 від 15.12.2015 року, виписки з рахунку про оплату коштів від 17.12.2015 року, військовою частиною НОМЕР_1 повністю оплачені ТОВ «ВІРРАН» послуги з поставки товару згідно договору поставки № 20 від 11.12.2015 року.
Згідно статуту ТОВ ВІРРАН від 02.09.2014 року, наказу № 1 засновника ТОВ «ВІРРАН», ТОВ ВІРРАН є діючим суб`єктом господарювання, директором якого є ОСОБА_12 , основною метою діяльності товариства є здійснення торгівельної, посередницької, комерційної та іншої господарської діяльності, спрямованої на отримання прибутку для задоволення матеріальних та інших потреб учасника товариства.
Відповідно до витягу з наказу т.в.о. Першого заступника Генерального штабу ЗСУ № 176 від 23.04.2012 року, ОСОБА_3 був призначений на посаду заступника командира частини головного інженера військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу Першого заступника міністра оборони України № 98 від 27.04.2010 року, ОСОБА_4 був призначений юрисконсультом військової частини НОМЕР_1 .
Отже, з наведеного висновку експерта, який є вмотивованим, науково обґрунтованим та переконливим, слідує, що проекти документів по укладенню договору поставки № 20 від 11.12.2015 року з ТОВ «ВІРРАН» друкувалися юрисконсультом А 4245 ОСОБА_4 .
Крім того, суд приймає до уваги також те, що обвинувачений ОСОБА_3 , обіймаючи посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 головного інженера військової частини НОМЕР_1 , та одночасно з цим, будучи головою комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 , був наділений організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями. Тобто, на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння, ОСОБА_3 відповідно до п.1 примітки до ст. 364 КК України являвся службовою особою, а відтак і суб`єктом складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України. Директор ТОВ «ВІРРАН» ОСОБА_12 , який передав неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн. посереднику - юрисконсульту військової частини ОСОБА_4 для подальшого її вручення ОСОБА_3 , усвідомлював, що дає її саме ОСОБА_3 за сприяння в укладенні договору поставки № 20 від 11.12.2015 року та в укладенні інших договорів в майбутньому, та у зв`язку із можливостями посади обвинуваченого ОСОБА_3 , як заступника командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки всі попередні конкурсні торги, починаючи з березня 2015 року були вирішені на користь ТОВ «ВІРРАН». В свою чергу ОСОБА_3 , намагаючись одержати неправомірну вигоду, розумів значущість займаної ним посади, її статусність та можливості у зв`язку з цим.
При цьому не має жодного правового значення, що неправомірна вигода в сумі 10 000 грн. передавалася посереднику ОСОБА_4 для подальшого її передання ОСОБА_3 після укладення договору поставки № 20 від 11.12.2015 року, оскільки пропозиція від ОСОБА_3 щодо необхідності надання такої неправомірної вигоди надійшла ще до укладення вказаного договору.
Дії юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , як пособника полягали в одержанні від директора ТОВ «ВІРРАН» ОСОБА_12 неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. та подальшого її передання заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .
Проаналізувавши вище всю сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, законності джерел їх отримання, суд вважає, що негласні слідчі (розшукові) дії в рамках даного кримінального провадження, за результатами яких були складені протокол проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016 року (документувались події від 18.01.2016 року), протокол проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016 року (документувались події від 19.01.2016 року), протокол проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 27.01.2016 року (документувались події від 27.01.2016 року), здійснювалися відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а одержані внаслідок проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій документальні докази вказані вище протоколи є належними та допустимими доказами. У зв`язку з цим, численні клопотання захисника ОСОБА_8 від 10.02.2017 року, 12.05.2017 року про визнання їх недопустимим доказами є безпідставне і задоволенню не підлягає.
Враховуючи ту обставину, що негласні слідчі (розшукові) дії проводилися стороною обвинувачення з дотримання вимог кримінального процесуального закону, тому не має підстав для виключення з кола доказів сторони обвинувачення відеозаписів негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю особи, що містяться на таких на наступних носіях інформації: СD-R «Аrtех» № 2125 від 28.01.2016, СD-R «Аrtех» № 2126 від 28.01.2016, СD-R «Аrtех» № 2127 від 28.01.2016, оскільки такі є належними та допустимими доказами. Відтак, у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про підробку відеозаписів від 12.05.2017 року необхідно відмовити.
Постанова заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_24 від 15.01.2016 року про проведення контролю за вчиненням злочину в цілому відповідає вимогам ст.ст. 251, 271 КПК України, а певна її неповнота, яка полягає у не зазначені в ній обставин, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину, не змінює її загальної суті та через це докази, отримані в ході проведення контролю за вчиненням злочину, зокрема, протокол за результатами проведення негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину від 28.01.2016 року, не можуть бути визнаними недопустимими, як на тому, у своєму письмовому клопотанні від 12.05.2017 року наполягає захисник ОСОБА_8 .

Також не підлягає задоволенню клопотання захисника ОСОБА_8 від 12.05.2017 року про визнання недостовірними показань свідка ОСОБА_12 , що були надані ним в рамках даного кримінального провадження, оскільки вчинення такої дії судом не передбачено діючим КПК України. Окрім того, суд констатує, що показання свідка ОСОБА_12 є належними та допустимими доказами, оскільки повністю узгоджуються з іншими проаналізованими вище доказами сторони обвинувачення, зокрема, і тими, які зібрані в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Невизнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд вважає, як спробу уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином, дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи сторони захисту про недоведеність обвинувачення та необхідність виправдання обвинувачених, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015), як закінчений замах на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, а його умисні дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015), як пособництво до вчинення закінченого замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ступінь реалізації злочинного умислу, причини з яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його сімейний стан, матеріальний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, виключно позитивні характеристики за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 та за місцем проживання, понад двадцятирічне бездоганне виконання обвинуваченим військового обов`язку, за що має грамоту командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2010 року, подяку Міністра оборони України від 29.11.2010 року, грамоту начальника Прилуцького гарнізону від 05.12.2011 року, грамоту командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 01.10.2015 року, грамоту командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2015 року, час проведений під вартою в місці попереднього ув`язнення ( з 27 січня 2016 року по 09 червня 2016 року), за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді штрафу з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ступінь реалізації злочинного умислу, причини з яких злочин не було доведено до кінця, конкретну роль обвинуваченого у вчиненні злочину, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, бездоганну десятирічну військову службу, його сімейний стан: одружений, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, виключно позитивні характеристики обвинуваченого за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 та за місцем проживання, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, тобто по 2201 (дві тисячі двісті одній) грн. 00 коп. з кожного.
Арешт майна обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , накладений ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року необхідно скасувати.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Строк дії запобіжних заходів та відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 сплив під час судового розгляду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., з позбавленням права обіймати посади в Збройних Силах України, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах, в установах, організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) та призначити йому покарання у вигляді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права обіймати посади юрисконсультів в Збройних Силах України, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах, в установах, організаціях строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2201 (дві тисячі двісті одну) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2201 (дві тисячі двісті одну) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази: диски СD-R Artex № 2125 від 28.01.2016, СD-R Artex № 2126 від 28.01.2016, СD-R Artex № 2127 від 28.01.2016, СD-R Artex № 2128 від 28.01.2016, що містять відео та аудіофайли, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 злочину, договір поставки товару від 11.12.2015 року № 20, укладений між ТОВ ВІРРАН та в/ч НОМЕР_1 , рахунок -фактуру № СФ-0000059, виписаний ТОВ ВІРРАН, специфікацію товару до договору поставки від 11.12.2015 року № 20, лист т.в.о. начальника Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України від 27.11.2015 року № 234/1/4090 про погодження проекту договору, видаткову накладну № РН-000065, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., які передані на відповідальне зберігання до Чернігівського обласного управління ВАТ Державний ощадний банк України, - повернути начальнику Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Арешт майна обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , накладений ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року, - скасувати.
Майно обвинуваченого ОСОБА_3 , на яке накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2016 року, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , автомобіль марки «Opel Record», 1978 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , автомобіль «DAEWOO FSO LANOS», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , два мобільні телефони марки «Nokia» чорного кольору, один мобільний телефон марки «Nokia» сріблястого кольору, - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., 675 (шістсот сімдесят п`ять) євро, які зберігаються в прокуратурі Чернігівської області, - повернути ОСОБА_15 .
Майно обвинуваченого ОСОБА_4 , на яке накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2016 року, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0190 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_5 , грошові кошти в сумі 1919 (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 00 коп., мобільний телефон марки «Айфон» сенсорний в прозорому чохлі, мобільний телефон марки «Айфон» в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорно сірого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» в корпусі синього кольору, мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі червоно чорного кольору, автомобіль «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_8 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у вказаний строк, суд за поданням кримінально виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1