Справа № 739/1200/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/344/2017
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , заміжньої, має на утриманні малолітню дитину, освіта повна вища, працюючої спеціалістом 2 категорії з бухгалтерського обліку Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району, засудженої 12 лютого 2015 року Новгород-Сіверським районним судом за ч.3 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 11000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187000 грн.,

задоволено клопотання Новгород-Сіверського районного відділу КВІ та замінено несплачену суму штрафу у розмірі 184650 грн. на покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців 17 днів.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_8 про розстрочення виплати штрафу.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_8 не сплачувала призначену їй за вироком суду суму штрафу і станом на день розгляду клопотання розмір несплаченого штрафу становить 184650 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника засудженої, суд вказав, що вже приймалося рішення про розстрочення ОСОБА_8 сплати штрафу на максимально допустимий законодавством строк, на період з червня 2016 року до травня 2017 року. Однак остання відповідні чергові платежі для виплати штрафу у визначеному розмірі не здійснювала, сплативши загалом за сім місяців лише 2350 грн., при тому, що кожен з чергових платежів становить 15583 грн. 33 коп.

Не погодившись із рішенням суду, засуджена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції про заміну несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі. В обґрунтування скарги зазначила, що не сплачувала штраф через складне матеріальне становище сім`ї та відсутність коштів. Вказала, що має на утриманні малолітню дитину, а її чоловік з 2013 року і по даний час є безробітним.

Заслухавши доповідь судді; засуджену ОСОБА_8 та її захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, який просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вироку Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 11000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 187000 грн. (а.к.п.51-74).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року вищевказаний вирок, в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, залишений без змін (а.к.п.4-26).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2016 року та постановою Верховного Суду України від 13 жовтня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 також залишений без змін (а.к.п.27-42).

Вирок Новгород-Сіверського районного суду від 12.02.2015 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 03 червня 2015 року.

Частиною 1 ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України (в редакції на час набрання вироком законної сили) було передбачено, що засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.1 ст.26 КВК України (в редакції з 05.10.2016 року), засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі на відповідно до закону.

Абзацом другим ч.5 ст.53 КК України передбачено, що у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі, із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з ухвали Новгород-Сіверського районного суду від 24 травня 2016 року, засудженій ОСОБА_8 було розстрочено сплату призначеного штрафу у сумі 187000 грн. на 12 місяців рівними частинами - по 15583,33 грн. щомісячно, до 28 числа кожного місяця, починаючи з червня 2016 року і до повної сплати присудженого розміру штрафу. ОСОБА_8 було попереджено, що у разі несплати чергового платежу несплачена сума штрафу буде замінена судом іншим покаранням, у відповідності з вимогами ст.26 КВК України та ст.53 КК України.

За змістом ч.4 ст.53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно ч.4 ст.26 КВК України, визначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Вищенаведене свідчить про те, що заміна покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян покаранням у виді позбавлення волі здійснюється за умови несплати штрафу засудженим протягом одного місяця з моменту набрання вироком законної сили, а у разі якщо здійснено розстрочку сплати призначеного штрафу, через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу, який не було сплачено.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засудженою в період з червня 2016 року до січня 2017 року в погашення суми штрафу було сплачено окремими платежами лише 2350 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.к.п.89-93). Тобто, на час розгляду справи у суді першої інстанції сума несплаченого штрафу становила 184650 грн. (187 000 грн. 2 350 грн.), при цьому строк сплати у повному розмірі семи чергових платежів, які мали бути сплачені до 28 червня, 28 липня, 28 серпня, 28 вересня, 28 жовтня, 28 листопада та 28 грудня 2016 року сплинув.

Проте, в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження, засуджена ОСОБА_8 сплатила призначену їй вироком суду суму штрафу двома платежами 100 000 грн. та 84 865 грн., що підтверджується наданими копіями квитанцій від 15 березня 2017 року та від 19 квітня 2017 року відповідно.

За таких підстав, вирок Новгород-Сіверського районного суду від 12 лютого 2015 року вважається виконаним, оскільки суму призначеного штрафу засуджена ОСОБА_8 сплатила у повному обсязі.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.

Оскільки вирок щодо ОСОБА_8 вважається виконаним, тому відсутні підстави для задоволення подання кримінально-виконавчої інспекції про заміну їй несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання Новгород-Сіверського районного відділу КВІ про заміну засудженій ОСОБА_8 несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року про заміну засудженій ОСОБА_8 покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі скасувати.

У задоволенні клопотання Новгород-Сіверського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про заміну засудженій ОСОБА_8 несплаченої суми штрафу у розмірі 184650 грн., за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року, на покарання у виді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4