Провадження № 1-кп/645/143/17
У Х В А Л А
іменем України

15 лютого 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова обвинувальні акти у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
Ухвалою суду ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 лютого 2017 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, посилаючись на те, що обставини, які враховувались слідчим суддею під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, зазначала, що обвинувачений неодноразово засуджений, обвинувачується у вчиненні декількох епізодів по м. Харкову.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просив змінити підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, зазначаючи, що останній має постійне місце мешкання, де зареєстрований. Крім того, прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається, та те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Захисником та обвинуваченим не надано суду доказів про те, що є підстави для зміни запобіжного заходу та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тому суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш мякого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних звязків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілого та свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш мяких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 встановлений ухвалами суду закінчується 24 лютого 2017 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та відмови в клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, заслухавши прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 183, 331 484-496 КПК України КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати 60 днів, тобто до 16 квітня 2017 року.
Копію ухвали направити до Харківської УВП управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для відома.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: