Справа №705/4924/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2017 року м. Умань Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.01.2006 Апеляційним судом Черкаської області за ч. 3 ст.142, п. «а», «і» ст. 93, ст. 42 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_3 28.03.2016, приблизно о 06 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем «KIA CEED», шляхом вільного доступу, без відома власника, взяв ключі від автомобіля «KIA CEED», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які знаходились в кишені куртки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, вийшовши з квартири, за допомогою ключів замка запалювання привів у дію двигун транспортного засобу та керуючи вказаним автомобілем із місця події зник, тим самим вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом. Після чого поїхав на територію м. Умані, при цьому, рухаючись по вул. І.Мазепи м. Умані, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на стовп електроопори, внаслідок чого пошкодив вказаний транспортний засіб та залишив його на тому місці, тим самим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_5 на суму 60 255,72 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
З урахуванням визнання обвинуваченим повністю своєї винуватості у вчиненні наведеного вище злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніхто не оспорює часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення злочину, зазначених у обвинувальному акті, форми вини, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом потерпілого, висновком експерта, документами, що характеризують особу обвинуваченого.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав, що вчинив злочин за обставин відповідно до пред`явленого йому обвинувачення: взяв ключі від належного ОСОБА_5 автомобіля «KIA» та поїхав на ньому, а потім потрапив у ДТП; показав, що розкаюється у вчиненому, про свій вчинок дуже шкодує, завдану потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду усунув у добровільному порядку. Зазначив, що ця подія та подальше кримінальне провадження вже значно вплинули на нього, він переосмислив свою поведінку та в майбутньому подібного не вчинятиме, просив не карати його суворо.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, в якому він обвинувачений, окрім його визнання обставин вчинення злочину, під час судового розгляду також підтверджена належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні: показами потерпілого, висновком експерта.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину в суді підтверджена такими доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що він знає обвинуваченого, вони невеликий період часу товаришували. У один з днів березня 2016 року він і ОСОБА_3 проводили час в одній компанії та залишились ночувати у квартирі по АДРЕСА_4 . Приблизно о 09 год. він прокинувся та побачив з десяток пропущених викликів на телефоні від батька та брата, передзвонивши яким дізнався, що належний йому автомобіль «KIA CEED» потрапив у ДТП. Коли він був у квартирі, то ключі від автомобіля знаходилися в кишені його куртки, яка висіла на вішалці. Він ОСОБА_3 ні в той день, ні раніше не надавав дозволу брати ключі та користуватися автомобілем. Як ОСОБА_3 брав ключі і заволодів автомобілем він сам не бачив. Про те, що ОСОБА_3 взяв з кишені його куртки ключі від ТЗ приблизно о 06 год. ранку, він дізнався від дівчини на ім`я ОСОБА_6 , яка була тоді в квартирі, та бачила як обвинувачений це зробив. У подальшому, коли протягом дня не зміг знайти, зв`язатися з ОСОБА_3 , то звернувся до поліції із заявою про викрадення автомобіля. На цей час обвинувачений у добровільному порядку компенсував йому завдану матеріальну шкоду. Зазначив, що викладені в обвинуваченні обставини вчинення злочину він не оспорює.
- висновком експерта № 4/632 від 27.05.2016 Черкаського НДЕКЦ МВС України, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки «KIA CEED», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на 28.03.2016 складала 262 000,00 грн., а сума матеріального збитку на проведення ремонтних робіт, завдана власнику транспортного засобу автомобіля марки «KIA CEED», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди склала 60 255,72 грн.
Допитавши потерпілого, дослідивши висновок експерта і документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини вчинення злочину, які ніхто з учасників судового провадження не оспорює, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище діяння доведена. Дії обвинуваченого щодо заволодіння транспортним засобом «KIA CEED», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Підготовче судове засідання було проведене 05.08.2016 до внесення змін до КПК України та КК України щодо підготовки досудової доповіді органом пробації, які набрали чинності з 08.10.2016 (Закон України від 07.09.2016 № 1492-VIII), тому суд відповідно до ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК України призначає покарання обвинуваченому без застосування вказаних норм і отримання досудової доповіді.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: тяжкість вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, непрацюючий, на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів, так як на час вчинення цього злочину ОСОБА_3 мав судимість за вчинення злочину, передбаченого п. «а», «і» ст. 93 КК України 1960 року.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 289 КК України, без застосування конфіскації майна. Суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування до нього положень статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і встановивши йому іспитовий строк. При цьому суд вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки засудженого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід домашній арешт, строк дії якого закінчується 22.01.2017. У зв`язку з тим, що обвинувачений засуджується до покарання у виді позбавлення волі, хоча суд і вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вказаний запобіжний захід підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України для проведення експертизи № 4/632 від 27.05.2016 в сумі 1 320,60 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов потерпілий у кримінальному провадженні не заявив.
Долю речового доказу автомобілю вирішити відповідно до правил ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 320,60 грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді домашнього арешту із забороною залишати в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. житло за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .
Речовий доказ: автомобіль «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , відповідно до розписки від 17.05.2016, залишити останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити потерпілому право отримати копію вироку в суді.

Головуючий-суддя ОСОБА_1