Справа № 162/474/16-к Провадження №11-кп/773/614/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 05 вересня 2016 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, з базовою вищою освітою, не працює, неодружений, несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації Волинської області задоволений повністю.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 у користь держави в особі управління фінансів Любешівської державної адміністрації Волинської області 1031 гривню 24 копійки витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Цивільний позов потерпілого про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, задоволений частково.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_7 2667 гривень 24 копійки майнової шкоди та 4500 гривень моральної шкоди.
Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він приблизно о 01.30год 14 січня 2016 року, поблизу приміщення Бихівського будинку культури, що по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс удар в обличчя ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому легких тілесних ушкоджень, а саме: синця і поверхневої забійної рани в ділянці обличчя, субконьюктивального крововиливу у ділянці лівого ока.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу потерпілого, неправомірні дії якого спровокували конфлікт. Окрім того, апелянт вказує, що суд необґрунтовано задовільний цивільний позов потерпілого, зазначає, що вирок в цій частині є незаконним, прийнятим з істотним порушенням вимог цивільного та кримінального процесуального закону. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання більш м`яке, а в задоволенні цивільного позову відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу адвокат потерпілого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вказує про те, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого, які апеляційну скаргу заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом першої інстанції, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній несудимий, однак намагався підмовити свідків надати неправдиві показання щодо ініціатора та обставин конфлікту.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, що по суті в скарзі не оспорюється.

Посилання скаржника про перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, не може в даному випадку впливати на вид та строк покарання.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції обвинувачений, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання саме у виді громадських робіт.

У відповідності до вимог ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законодавством.

Як убачається з вироку суду, обвинувачений вчинив щодо ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, заподіявши йому фізичний біль, фізичні та душевні страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, чим порушили звичний спосіб життя потерпілого.

В матеріалах кримінального провадження наявні документи, які підтверджують розмір збитків понесених на лікування потерпілим саме після вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Підстав сумніватися в достовірності даних документів в апеляційного суду немає. Підстави, які наведені в самій скарзі, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд вважає, що, вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому у сумі 4500 гривень, суд першої інстанції в повному обсязі врахував моральні та фізичні страждання потерпілого від вчиненого щодо нього кримінального правопорушення і вирішив його цивільний позов в повній відповідності з вимогами законодавства, а також принципами розумності та справедливості.

Представник потерпілого в своїй скарзі не навів переконливих доказів того, що визначена судом першої інстанції сума матеріальних збитків та моральної шкоди є несправедливою.

Таким чином, цивільний позов судом першої інстанції був розглянутий з суворим дотриманням вимог ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, а тому підстав для зміни судового рішення, про що зазначається в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любешівського районного суду Волинської області від 05 вересня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді