Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0002731 щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2017 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого на АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди 4000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_6 та 10000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_7 .
Стягнуто з ПрАТ СК «Український страховий стандарт» на користь потерпілого ОСОБА_6 62631 грн. майнової шкоди.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_5 на користь Київської міської клінічної лікарні № 6 витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 6286,80 грн.
Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 22 липня 2016 року близько 21 години, керуючи автомобілем марки «Audi A4 AVANT», зареєстрованим у Латвійській Республіці під номером НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку міста Києва поблизу будинку № 27 но вул. Київській у місті Вишневе Київо-Святошинського району Київської області, в порушення п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого на заокругленні дороги виїхав на праве по напрямку руху узбіччя, де втратив керованість автомобілем, після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . У результаті зіткнення водій автомобіля «Daewoo Nexia» ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_7 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку прокурора, залишивши вирок без зміни, апеляційний суд в порушення вимог ст. 419 КПК належним чином не перевірив доводів прокурора про необхідність призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, чим неправильно застосував кримінальний закон, що призвело до м`якості призначеного покарання.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається із доданих до касаційної скарги копій судових рішень, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, частково відшкодував завдану потерпілим шкоду. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття ОСОБА_5 , який висловив відвертий осуд своєї протиправної поведінки та готовність нести відповідальність. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, повною мірою врахувавши вказані обставини, в тому числі й думку потерпілих, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, а також на підставі ст. 75 КК звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Переглянувши справу в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам прокурора про необхідність призначення ОСОБА_5 додаткового покарання, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК, є альтернативним, а тому посилання прокурора на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку з його непризначенням є неспроможними.

Підстав вважати, що виправлення засудженого неможливе без позбавлення його права керувати транспортними засобами, колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2