Справа № 698/850/15-к
Провадження № 1-кп/698/3/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р.смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в приміщення Катеринопільського районного суду Черкаської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367 від 22.07.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя смт. Катеринопіль, Черкаської області, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який зареєстрований, АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з освітою середньою, працюючого водієм в ТОВ «Катеринопільський елеватор», невійськовозобов`язаного, учасника бойових дій, раніше судимого:

1. 28.05.1982 року Катеринопільським районним судом Черкаської області, за ст. 10-2 ч. 94, 42 КК УССР України, засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років. Ухвалою Шешківського народного суду Хмельницької області від 01.09.1988 року на підставі ст.46 КК УССР не відбуту частину покарання скорочено на ? . Звільнений 25.10.1991 року по закінченню строку відбуття покарання.

2. 20.07.2016 року Катеринопільським районний судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень (штраф сплачено 22.07.2016), у відповідності до вимог ст.89 КК України - судимість в установленому порядку не погашена та відповідно до вимог ст.91 КК України не знята, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 21.07.2015 року близько 14 год. 00 хв., в смт. Катеринопіль, Черкаської області, знаходячись на території городньої ділянки, що знаходиться в його користуванні та розташована за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесної сутички зі своїм сусідом громадянином ОСОБА_5 , переступивши однією ногою за межу своєї городньої ділянки на ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_5 , де маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень останньому, скориставшись сокирою, яку тримав у руці, наніс її гострою частиною удар по лівій руці ОСОБА_5 , якою той закривався захищаючись від спрямованого в нього удару.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 133 від 05.08.2015 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому 1-ї п`ясної кістки з ушкодженням сухожилка розгинача 1-го пальця, які згідно висновку експерта № 133 від 05.08.2015 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин, не визнав повністю посилаючись на те що будь яких ударів потерпілому він не наносив та не визнав вимоги заявленого останнім цивільного позову.

Зокрема показав, що з потерпілим ОСОБА_5 , він починаючи з 2013 року перебуває в поганих стосунках, так як останній та його сім`я вчиняє дії спрямовані на його дискредитацію перед другими людьми та правоохоронними органами. 21.07.2015 року близько 14 год. 00 хв., він дійсно перебував в смт. Катеринопіль знаходячись на території своєї городньої ділянки, де за допомогою коси зрізав траву поміж дерев. Далі носив гілки з дерев та складав на межу, що межує з городньою ділянкою ОСОБА_5 . Через деякий час почув, як ОСОБА_5 кричав і кличе свою дружину ОСОБА_6 при цьому він обернувшись на цей крик помітив, що останній знаходиться від нього на відстані близько 10 метрів та прижимаючи свою руку до живота іде в сторону берега, а помітивши його сказав, що йому слід збирати сухарі. Близько через дві хвилини він почув крик дружини ОСОБА_5 , однак більше того дня він не бачив потерпілого, оскільки після зустрічі з ним він зразу поїхав раніше на роботу. Того дня прибув на роботу на годину раніше, а перед цим ще заїхав в смт. Єрки до ОСОБА_7 , де пробув близько 20 хв.

Незважаючи на не визнання своєї вини в інкримінованому обвинуваченні обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду з наданням їм правової оцінки, а саме:

Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що з обвинуваченим ОСОБА_4 , з 2013 року перебуває в неприязних стосунках і той йому постійно погрожував фізичною розправою. 21.07.2015 року близько 14 год. 00 хв., він ішов повз межі сусідньої ділянки двору де проживає ОСОБА_4 і помітив останнього, який тримаючи в руках невелику сокиру, забивав кілки. Далі його помітив ОСОБА_4 і сказав, що ось ти мені і попався і з цими словами переступивши однією ногою за межу своєї городньої ділянки на його городню ділянку, маючи намір нанести йому удар в голову замахнувся сокирою і наніс удар її гострою частиною. Реагуючи на такі дії ОСОБА_4 він захищаючись від спрямованого в нього удару закривався своєю лівою рукою. В результаті чого відчув фізичну біль та отримав рану кісті від якої пішла кров, тому почав кликати на допомогу дружину, яка перебувала неподалік на березі, а ОСОБА_4 піщов до свого двору. Далі його госпіталізували до Катеринопільської районної лікарні та прооперовано. Внаслідок нанесення йому вищезазначеного удару по руці обвинуваченим йому було заподіяно перелом першої зап`ястної кістки з ушкодженням сухожилка розгинача першого пальця.
Категорично заперечує, що того дня ображав ОСОБА_4 , а причиною інциденту вважає саме те що останній, того дня, мав намір реалізувати свої постійні погрози щодо його вбивства і вважає, що якби він не підставив в той момент руку, то удар гострої частини сокири, прийшовся б тоді в голову. На що вказує і той факт, що пізніше ОСОБА_4 , говорив ОСОБА_8 , що хай радіє ОСОБА_5 , що він того дня промахнувся і обіцяв, що слідуючий раз не промахнеться.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що являється дружиною потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_4 їх сусід з яким вони з 2013 року перебувають у неприязних стосунках і останній постійно погрожує її чоловікові фізично розправою. 21.07.2015 року близько 14 год. 00 хв., її чоловік ОСОБА_5 , ішов повз межі сусідньої ділянки двору де проживає ОСОБА_4 , який в той час складав гілки на межу їх ділянок та тримав у руках невелику сокиру з топорищем голубого кольору. ОСОБА_5 , запитав у останнього навіщо той складає гілки на межу. На що той відреагував неадекватно, а саме переступивши ногою на їх земельну ділянку сокирою, замахнувся над головою її чоловіка та намагався нанести нею удар тому в голову. На що її чоловік, захищаючи свою голову від спрямованого в неї удару, підставив свою ліву рукою в яку і прийшовся удар гострої частини сокири. Після отриманого удару у ОСОБА_5 , по лівій руці потекла інтенсивно кров і вона подумала, що тому відрубану було руку, а далі вона викликала швидку допомогу. Після нанесення удару ОСОБА_4 забрав сокиру і втік до свого двору, а далі через деякий в присутності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 говорив, що він мало дав ОСОБА_5 , бо не попав по голові при цьому повідомляв, що зробить це наступного разу. Свідок також показала, що їй від племінника обвинуваченого ОСОБА_13 стало відомо, що сокиру з топорищем голубого кольору ОСОБА_4 возить у автомобілі, що і є причиною того, що вона не була виявлена в його домоволодінні працівниками правоохоронних органів.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що 21.07.2015 року після 14 год. 00 хв., він разом зі своєю дружиною та дітьми проходив повз домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , де біля двору стояла дружина останнього ОСОБА_9 . Після чого він у дворі помітив ОСОБА_5 ,, який сидів на стільці, а ліва його рука була в крові та замотана якоюсь ганчіркою. На запитання, що сталося пояснив, що його сокирою вдарив ОСОБА_4 . Далі прибули працівники міліції та швидка допомога працівники якої госпіталізували потерпілого.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що 21.07.2015 року після обіду вона перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_5 , побачила його сидячого на стільці, із замотаною лівою рукою. На запитання, що сталося його дружина ОСОБА_9 пояснила, що її чоловіка сокирою по руці вдарив ОСОБА_4 . Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_15 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні показала, що вона проживає в смт. Катеринопіль по вул. Кірова і їй достовірно відомо, що в кінці липня 2015 року ОСОБА_4 порубав сокирою руку ОСОБА_5 . Під час спілкування її з ОСОБА_10 , останній їй сказав, що ОСОБА_4 , все рівно «грохне», або ОСОБА_5 , або його дружину. Дізнавшись про таке вона достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , товаришує з обвинуваченим ОСОБА_4 , і саме від останнього той міг знати такі наміри тому вона попередила про це ОСОБА_9 .

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні показала, що 21.07.2015 року після обіду вона бачила як ОСОБА_5 , із забетонованою рукою вели до автомобіля швидкої допомоги.

Крім того, вина ОСОБА_4 , підтверджується письмовими доказами, а саме:

- фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 21.07.2015 року та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що 21.07.2015 року на території домоволодіння в АДРЕСА_3 , а саме стежці до будинку та неподалік межі з будинковолодінням АДРЕСА_1 , на землі та трав`яному покрові виявлено, чисельні сліди речовини бурого кольору схожі на кров. ( а.п. 59-68).

- фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 04.08.2015 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що 04.08.2015 року, потерпілий ОСОБА_5 , в присутності слідчого та понятих показав місце на території домоволодіння в АДРЕСА_3 , на межі з будинковолодінням АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 21.07.2015 року наніс йому удар сокирою по руці.

- фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 04.08.2015 року та фото таблиці до нього з яких вбачається, що 04.08.2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_9 , в присутності слідчого та понятих показала місце на території домоволодіння в АДРЕСА_3 , а саме на межі з будинковолодінням № НОМЕР_1 , де ОСОБА_4 21.07.2015 року наніс один удар сокирою по руці її чоловікові ОСОБА_5
- фактичними даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи: № 133 від 05.08.2015 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому 1-ї п`ясної кістки з ушкодженням сухожилка розгинача 1-го пальця, які могли утворитися внаслідок дії якого-небудь гострого предмету, по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я. (а.п. 97-98).
Оцінюючи вищенаведені показання свідків: суд приходить до висновку, що дані показання є достовірними, оскільки вони послідовні, докладні, не містять протиріч по суті події злочину та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Суд відкидає як необґрунтовані твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те що під час зустрічі на межі городніх ділянок 21.07.2015 року із ОСОБА_5 він останньому будь-яких ударів не наносив і потерпілий міг сам собі їх нанести, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і об`єктивно спростовуються виходячи зі слідуючого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи: № 133 від 05.08.2015 року, з якої вбачається, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах та в строк вказаний в постанові і не могли утворитися внаслідок само ушкодження. (а.п. 97-98)

Зазначений в протоколі слідчого експерименту від 04.08.2015 року, потерпілим ОСОБА_5 механізм нанесеного йому удару обвинуваченим, узгоджується з висновком судово-медичного експерта № 133 від 05.08.2015 року, в якому значиться, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 спричиненні дією якого - небудь гострого предмету при цьому обвинувачений не заперечував в судовому засіданні того факту, що на момент зустрічі з потерпілим 21.07.2015 року на межі їх земельних ділянок у нього була коса і не заперечував, що він переносив зрубані гілки дерев. При цьому відповідно до фактичних даних огляду місця події від 21.07.2015 року саме неподалік межі з будинковолодінням де того дня перебував обвинувачений на землі та трав`яному покрові виявлено, чисельні сліди речовини бурого кольору схожі на кров. Таким чином очевидно вбачається, що саме після зустрічі з обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд оцінює вказані вище твердження ОСОБА_4 про свою непричетність до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , що пов`язані з обраним ним способом захисту і намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинений злочин та, які спростовуються сукупністю інших досліджених по справі доказів.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд визнає, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння, яке виразилилось у навмисному заподіянні ним середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_5 , що спричинило тривалий розлад здоров`я останнього, доведена повністю, дане діяння є злочином і містить склад за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце роботи, проживання та реєстрації, за якими характеризується позитивно, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , злочину, особу винного, який має постійне місце роботи за яким характеризується позитивно, являється учасником бойових дій, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, враховуючи його відношення до вчиненого злочину, який не лише не розкаявся, а за час розгляду справи в суді, незважаючи на позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, а лише звертався до того з проханням відшкодувати йому завдану шкоду, не вживав жодних дій для такого відшкодування, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставини. Крім того беручи до уваги, що обвинувачений раніше є судимим, за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, відбував покарання в місцях позбавлення волі, втім належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин корисливих злочинів проти життя та здоров`я особи, також був засуджений в 2016 році, за вчинення злочину проти власності, до покарання у виді штрафу, який на момент постановлення даного вироку сплачено, разом з тим судимість не знята та непогашена. Тому суд виходячи з вищевикладеного вважає за можливе, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при цьому суд вважає, що його виправлення та перевиховання, попередження вчинення ним нових злочинів можливе тільки при призначенні йому покарання в виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України. Суд підстав для застосування ст. 69, 75 КК України не вбачає.

Вирішуючи цивільний позов в частині заявлених вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи, що на підтвердження понесених матеріальних витрат потерпілим надано завірені товарні чеки на придбання ліків, які відповідають датам отримання травми, та враховуючи відсутність заперечення обвинуваченого про прийняття таких документів як доказів, суд вважає дані докази допустимим, та задовольняє вимоги про цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України є законними та підлягають задоволенню заявлені потерпілим ОСОБА_5 позовні вимоги про відшкодування заподіяної моральної шкоди, оскільки з досліджених судом матеріалів провадження встановлено, що завданням умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад його здоров`я, останньому було заподіяно моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях з приводу його приниження, фізичного болю, необхідності перенесення операції та проходити лікування, погіршенні стану здоров`я, що у своїй сукупності призвели до втрати потерпілим нормальної працездатності та душевного спокою.

Відповідно до вимог розумності і справедливості суд вважає, що заявлений потерпілим розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн. відповідає обсягу заподіяної йому моральної шкоди, а тому суд задовольняє дану вимогу. За таких обставин, суд ухвалює про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 25 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтвердженні процесуальні витрати, якими є і витрати на правову допомогу, яка заявлена потерпілим в розмірі 500 грн., на підтвердження оплати якої приєднано квитанція до прибуткового касового ордера адвоката ОСОБА_18 , та копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_18 , тому суд ухвалює про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;

Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не обирався.

Цивільний позов потерпілого задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 25 000 грн. (дванадцять п`ять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином., 3159 грн. (три тисячі сто пятдесят дев`ять гривень) 39 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином та 500 (п`ятсот гривен) витрат по оплаті правової допомоги.

Речові докази: піджак, бриджі та гумові лапті, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Катеринопільського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, повернути за належністю їх законному власнику ОСОБА_5 .

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 діб з дня оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у такий же строк, з часу отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1