В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 лютого 2017 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0003597 від 25.09.2013 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Солоне, Вільнянського району, Запорізької області, громадянки України, українки, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої: - 06.04.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилась 16.12.2006 року з Виправної колонії №44 по відбуттю покарання; - 28.01.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилась 09.11.2012 року з Виправної колонії №65 по відбуттю покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

25.09.2013 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, нанесла ножем один удар в область лівого плеча, один удар ножем в область зовнішньої поверхні гомілки та три удари ножем в область внутрішньої поверхні правої ноги (гомілки, області колінного суглобу та стегна), чим згідно судово-медичної експертизи №3237 від 27.10.2013 року, спричинила ОСОБА_7 колото-різану рану лівого плеча, колоту-різану рану зовнішньої поверхні лівої гомілки, колото-різані рани внутрішньої поверхні правої ноги (гомілки, області колінного суглоба і стегна), що ушкоджують шкіру, підшкірну клітковину, фасції і м`язи, судини, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, які призвели до зовнішньої крововтрати, внаслідок якої настала смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.121 КК України, винною в обвинуваченні визнала себе повністю, розкаялась.

Щодо обставин кримінального правопорушення пояснила, що проживала разом із ОСОБА_8 , прізвище якої вже забула, в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , яка належала потерпілій. У неї з потерпілої виникла суперечка, в ході якої вона взяла кухонного ножа, та завдала ним декілька ударів потерпілій на відмах. Куди саме прийшлися удари не пам`ятає, однак все демонструвала раніше під час слідчого експерименту і не заперечує, що вони збігаються з характером тілесних ушкоджень, що отримала потерпіла. Коли покидала квартири потерпіла була жива, допомоги не просила. Настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 не бажала.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_7 проживала окремо від неї, за адресою: АДРЕСА_4 . Мати проживала одна, та часто вживала спиртні напої. Приблизно за рік до події, вона побачила в квартирі у матері ОСОБА_5 , яку мати представила як подругу, якій ніде жити. Оскільки ОСОБА_5 створила непогане враження, вона була не проти, щоб остання жила разом з матір`ю та доглядала її. Зазначила, що часто приїздила до матері, допомагала матеріально та не бачила, щоб мати зловживала алкоголем. Іноді обвинуваченій давала гроші на їжу та ліки. Вона не була присутня в квартирі матері, однак від сусідів знає, що ОСОБА_5 в день пригоди була п`яна, зі слідами побоїв. Вважає, що крім неї цього ніхто не міг зробити. Наполягає на покаранні для ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі.

Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїла кримінальне правопорушення умисно завдавши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, які призвели до зовнішньої крововтрати, внаслідок якої настала смерть, і їх вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченою злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, негативні відгуки по місцю проживання відсутні.

Таким чином, із огляду на зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування ст.69 КК України та доцільність призначення обвинуваченій покарання виді позбавленні волі на певний строк в межах санкції статті Кримінального Кодексу України. При цьому суд вважає, що призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі буде відповідати принципу необхідності і достатності для її виправлення, та попередження вчинення нових злочинів, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування, які за переліченим змістом є вартістю проведених по справі під час досудового розслідування експертиз.

Разом з тим, ч.2 ст.124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст.118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.

Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Строк попереднього ув`язнення засудженій слід зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 12.11.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази 11 слідів папілярних узорів рук на 9 фрагментів липкої стрічки; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги в кімнаті №2, контрольний зразок марлі до змиву речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті №2; виріз простирадла з нашаруванням речовини бурого кольору з тахти в кімнаті №2; виріз полімерного пакету «АТБ» з нашаруванням речовини бурого кольору з трюмо в кімнаті №2; халат з трупу; два ножі з полімерними ручками; вільні кінцівки нігтьових пластин, зразки волосся та зразки крові трупа ОСОБА_7 , що передані на зберігання до камери речових доказів Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Халат жіночий червоного кольору, дублянку жіночу, плащ жіночий чорного кольору, куртку жовтого кольору, що передані на зберігання до камери речових доказів Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 за належністю.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1