АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/408/17 Справа № 180/1693/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року, яким 22 вересня 2016 р. затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народися у м. Марганець, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

встановила:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000451 затверджено угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2016 року, укладену між прокурором відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Останнього визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до вимог закону вирішено питання про речові докази.

З ОСОБА_7 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ ухвалено стягнути 1 058 грн. 48 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертного дослідження.

Згідно з вироком ОСОБА_11 обвинувачується у тому, що 15 червня 2016 року, в денний час доби незаконно, умисно, без мети збуту придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», загальною масою 0,2381 г, та зберігав його при собі. Цього ж дня о 21 год. 50 хвил., біля буд. 16 по вул. Північний квартал в м. Марганці, працівниками поліції було виявлено та вилучено дану психотропну речовину.

22 вересня 2016 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_13 укладена угода про визнання винуватості.

Вбачається, що ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в повному обсязі пред`явленої підозри. Вказаною угодою сторони погодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., а також на відшкодування витрат на проведення експертного дослідження в сумі 1058 грн. 48 коп.

Прокурор не згоден з вказаним рішенням. В апеляції просить вирок скасувати з підстав істотного порушення процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що суд в порушення ч. 3 ст. 374 КПК не виклав формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним. Обмежився тільки наведенням обставин скоєння злочину, у вчиненні якого ОСОБА_11 обвинувачується, тому вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи апеляції. Просив вирок скасувати та призначити по справі новий судовий розгляд.

Обвинувачений заперечував проти апеляції. Вважає вирок законним, тому просив залишити апеляцію без задоволення.

В судових дебатах учасники підтримали такі ж позиції.

В останньому слові обвинувачений просив вирок залишити без змін.

Заслухав суддю-доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного.

Так, фактичні обставини злочину, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України апелянтом не оскаржуються і відповідно, до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегією суддів не перевіряються.

Під час апеляційного перегляду з огляду на необхідність врахування при затвердженні угод специфіки об`єкта посягання, в даному випадку посягання на суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при затвердженні угоди у вчиненні ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, розглянув справу з дотриманням вимог ст.ст. 471, 474 КПК України.

Суд з достатньою повнотою забезпечив з*ясування обставин справи у відповідності до загальних вимог судового розгляду кримінального провадження на підставі угод про визнання винуватості.

Як встановлено судом, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 471 КПК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій, розмір відшкодування обвинуваченим витрат на проведення експертного дослідження, узгоджене сторонами покарання, передбачені ст. 473 КПК України наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. При таких обставинах суд належним чином переконався у добровільності укладення угоди та ухвалив вирок, який відповідає вимогам ст. 475 КПК України.

Згідно вимог ч. 2, ч. 3 ст. 375 КПК вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити:

-формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа;

-відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання;

-мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Видно, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримано.

Так, зі змісту оскаржуваного вироку в мотивувальній частині останнього викладено формулювання обвинувачення, відповідно до якого чітко зазначено дату, місце, час та обставини скоєного ОСОБА_11 злочину. Вказані відомості про укладену угоду її зміст та визначену міру покарання, яка відповідає вимогам ст. 65 КК України та ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого.

Відповідно до змісту журналу судового засідання (а.п. 42-43) судом першої інстанції з`ясовано думку учасників процесу щодо укладеної угоди та розуміння останніми прав та наслідків укладання і затвердження угоди, на підставі чого, суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Відповідно до вимог процесуального закону, загальні вимоги до обвинувального вироку встановлені у ст. 374 КПК.

Порівняно з ними, особливостями вироку на підставі угоди є зазначення у ньому лише: відомостей про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначену міру покарання, мотивів, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону й ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався, рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів.

Під час апеляційного перегляду доводи прокурора щодо істотного порушення норм КПК не знайшли свого підтвердження.

Його ж твердження щодо порушення права обвинуваченого на захист є безпідставними, оскільки ОСОБА_11 під час підготовчого судового засідання надав добровільну згоду на порядок проведення судового провадження на підставі угоди, через, що добровільно відмовився від проведення судового розгляду в загальному порядку, а саме, допиті свідків обвинувачення, поданні доказів, що свідчать на його користь та інше.

Вимоги ст. 412 КПК містять вичерпний перелік істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, жодні з яких в апеляції прокурором не наведені та перевіркою колегією суддів не встановлені.

Оскільки прийняте судом рішення являється законним та обгрунтованим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора, так як остання не містить достатньо переконливого правового обгрунтування заявлених вимог.

Підстав для зміни чи скасування судового рішення колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, .407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_9 обвинуваченим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4