Справа № 738/904/17
№ провадження 1-в/738/213/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91) про застосування до засудженого ОСОБА_3 стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери)
за участю: прокурораОСОБА_4 ,
представника установи виконання покараньОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6
засудженогоОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про застосування до засудженого ОСОБА_3 стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу посилаючись на те, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року. За час відбування покарання засуджений характеризується негативно, має шість стягнень, три з яких поміщення до ДІЗО та один раз поміщення до ПКТ на три місяці. На заходи впливу засуджений не реагує. За постановою начальника установи від 12 червня 2017 року, за систематичне порушення встановленого порядку відбування покарання та в результаті бездіяльності застосування інших заходів впливу, ОСОБА_3 переведений в приміщення камерного типу строком на три місяці. На підставі ст.ст.132, 134 КВК України, просив перевести засудженого до приміщення камерного типу.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань подання підтримав з підстав викладених у ньому.

Засуджений заперечував щодо задоволення подання та застосування відносно нього стягнення, зазначивши що він бажає перебувати у приміщенні камерного типу на загальних підставах, а не у зв`язку із дисциплінарним стягненням, оскільки, на його думку, перебування у приміщеннях з іншими засудженими, серед яких є хворі, загрожує його здоров`ю та здоров`ю членів сім`ї.

Прокурор та захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечували проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений на даний час перебуває в у приміщенні камерного типу за постановою начальника установи виконання покарань від 12 червня 2017 року.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши подання, додані до нього документи та особову справу засудженого суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.132 ч.1 КВК України (в редакції від 7 квітня 2017 року), одним із заходів стягнення, яке можу бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, є переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Пунктом шостим статті 135 КВК України передбачено, що поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 134 ч.1 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Судом встановлено, що до ОСОБА_3 було застосоване дисциплінарене стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 14 діб, після закінчення дії якого 27 травня 2017 року ОСОБА_3 на вимогу начальника відділення СВПР №8 відмовився покинути приміщення дисциплінарного ізолятора, що є не виконанням вимог представника установи виконання покарань.
Засуджений ОСОБА_3 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, має шість діючих стягнень у тому числі три стягнення у виді поміщення до дисциплянарного ізолятора та одне стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (а.с. 6-8).
Під час розгляду зазначеного подання засуджений повідомив про оскарження ним до прокуратури застосування відносно нього дисциплінарних стягнень.
Надаючи пояснення щодо суті проступку, засуджений ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно 27 травня 2017 року після закінчення дії дисциплінарного стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора відмовився покинути приміщення дисциплінарного ізолятора, посилаючись на існування загрози його здоров`ю у випадку перебування у приміщеннях з іншими засудженими.
Питання щодо вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку розглянуте на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань та прийнято рішення засудженого ОСОБА_3 за невиконання встановлених законодавством вимог персоналу установи рекомендувати помістити до приміщення камерного типу строком на три місяці, про що зазначено у Витягу з протоколу №24 від 12 червня 2017 року засідання дисциплінарної комісії (а.с. 11).
Згідно з повідомленням прокурора від 22 червня 2017 року № 46-88-16 за результатами розгляду звернення засудженого ОСОБА_3 . Менською місцевою прокуратурою була здійснена перевірка законності накладення дисциплінарних стягнень і порушень вимог законодавства не встановлено (а.с. 34).
До подання додано постанову начальника установи від 12 червня 2017 року, згідно з якою за систематичне порушення встановленого порядку відбування покарання та в результаті безуспішності застосування інших заходів впливу засудженого ОСОБА_3 переведено до приміщення камерного типу на строк три місяці (а.с. 1).

Представник установи виконання покарань зазначив, що засуджений ОСОБА_3 перебуває в приміщенні камерного типу, постанова начальника установи виконання покарань від 12 червня 2017 року не скасована.

За таких обставин, судом встановлено, що відносно засудженого вже застосовано дисциплінарне стягнення постановою начальника установи виконання покарань, яка ніким не оскаржена та не скасована, засуджений продовжує перебувати в приміщенні камерного типу, а отже стягнення є діючим.

Повторне вирішення питання про накладення стягнення на за ці ж самі дії суперечить вимогам ст.61 Конституції України.

Крім того, за приписами ст.134 ч.10 КВК України, до засуджених, які переведені до приміщення камерного типу (одиночної камери), можуть застосовуватися всі заходи стягнення, за винятком повторного переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91) про застосування до засудженого ОСОБА_3 стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 134, 135 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91) про застосування до засудженого ОСОБА_3 стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

У випадку апеляційного оскарження апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1