Справа № 1-кс/331/729/2017
331/1170/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000001, внесеного 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2017 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000001, внесеного 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000001, внесене 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

16 січня 2017 року він звернувся до слідчого СВ УСБУ в Дніпропетровській області з клопотанням про застосування заходів безпеки щодо нього по кримінальному провадженню № 0000001, внесеному 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, та яке постановою прокурора за підслідністю було передано в провадження СВ УСБУ в Запорізькій області.

Після передачі зазначеного кримінального провадження в провадження старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 , останній навмисно змінив кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення шляхом виключення ст. 15 КК України та зміни з ч. 1, 3 ст. 258 КК України на ч. 2 ст. 258 КК України.

Крім того, старший слідчий 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 порушив 3-денний строк розгляду його клопотання щодо застосування заходів безпеки щодо нього по кримінальному провадженню № 0000001 та на момент подачі заяви про відвід слідчого клопотання по суті не розглянув.

За зазначеним обставинами у нього, як потерпілого по зазначеному кримінальному провадженні, склалася недовіра до слідчого та сумніви, що слідчий буде діяти та спрямовує свої дії на поновлення його порушених прав та дотримання норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, просив суд задовольнити відвід старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Скаржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать наступні обставини.

Після надходження зазначеної заяви до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, остання була призначена до розгляду на 16 лютого 2017 року 10.15 год.

16 лютого 2017 року заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма, відповідно до якої заявник ОСОБА_5 був повідомлений про час та місце розгляду справи 14 лютого 2017 року о 15 годині 55 хвилин.

У зв`язку з неявкою заявника та вимогою заявника щодо його виклику у судове засідання засобами поштового зв`зку розгляд справи відкладено на 23 лютого 2017 року 12.00 год.

23 лютого 2017 року ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове відправлення № 69 5, яке повернулося на адресу суду з поміткою працівника пошти «за закінчення терміну зберігання».

У зв`язку з неявкою заявника та вимогою заявника щодо його виклику у судове засідання засобами поштового зв`зку розгляд справи відкладено на 06 березня 2017 року 14.15 год.

06 березня 2017 року ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове відправлення № 69 1, яке повернулося на адресу суду з поміткою працівника пошти «за закінчення терміну зберігання».

У зв`язку з неявкою заявника та вимогою заявника щодо його виклику у судове засідання засобами поштового зв`зку розгляд справи відкладено на 13 березня 2017 року 10.10 год.

13 березня 2017 року ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, судом приймалися всі можливі заходи повідомлення ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи, у якій він має статус заявника.
Згідно ст. 134 КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою. Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності заявника або його представника не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, в телефонному режимі повідомив про те, що прийняти участь у розгляді заяви ОСОБА_3 не має можливість у звязку з участю у слідчих (розшукових) діях.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що заявником при наявності достатнього часу для подання письмових пояснень щодо заяви та доказів своєї позиції зазначених дій не виконано, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони заявника та ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги вищевикладені обставини, приходить до наступного.

Згідно ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Таким чином, в сенсі ст. 77 КПК України, підстави для відводу прокурора по кримінальному провадженню є вичерпними.

Згідно ч.1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки в заяві не наведено обставин, які б відповідно до ст.ст.77 ЦПК України виключали участь слідчого ОСОБА_4 у даному провадженні.
Аналіз підстав, викладених заявником по тексту заяви про відвід слідчого ОСОБА_4 , свідчить про наявність у сторони захисту в більшій частині зауважень на дії слідчого по кримінальному провадженню № 0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2017 року, що в свою чергу може бути предметом скарги в порядку ст. 303 КПК України або під час підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000001, внесеного 05 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1
13.03.2017