Справа № 317/1957/14-к
Пр. № 1-кп/317/22/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002273 від 25.11.2013 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта - середня, працевлаштованого у ВАТ «Запоріжсталь», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, з відповідними додатками до нього.

В ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

В клопотанні зазначив, що 27 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_7 винесено постанову за виконавчим провадженням №39487018 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.1 ч.8.ст.39 Закону України „Про виконавче провадження, тобто в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Посилаючись на ст.. 48 КК України обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що станом на 10 січня 2017 року змінилася обстановка, що мала місце на момент не виконання ним, у жовтні 2012 року судового рішення, а саме: обвинуваченим поновлено паркан по межі між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що підтверджується постановою від 27.12.2016 року старшого державного виконавця Запорізького ВДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вказане клопотання підтримав в повному обсязі, при цьому зазначив, що провину у вчиненому кримінальному правопорушенні він не визнає у повному обсязі, відшкодовувати спричинену шкоду також відмовляється.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підтримав в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що діючим КК України передбачена можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, однак при вирішенні цього питання просила врахувати думку потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала в повному обсязі, вважає, що обвинуваченим рішення суду не виконане. Крім того просить суд стягнути з нього спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Судом встановлено, що дійсно, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України, є злочином середньої степені тяжкості.

Разом із цим, слід зазначити, що обвинувачений провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, відшкодовувати спричинено шкоду відмовляється.

Крім того, з доданих до клопотання матеріалів не вбачається, що обвинувачений та обстановка навколо нього зазнали таких змін, за яких можна дійти висновку про те, що вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Тобто, не може бути підставою, в цьому випадку, для застосування положень ст. 48 КК України само по собі виконання судового рішення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання, передбачених законодавством, а тому в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку зі зміною обстановки - відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 48 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку зі зміною обстановки - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1