Справа № 466/804/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , розглянула клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 14 червня 2016 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :

03 лютого 2017 року старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме грошових коштів у сумі 33 100 грн., 3 450 доларів США, а також двох смартфонів марки «Айфон», які належать громадянину ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 13.01.2017р. у зв`язку із затвердженням нового штатного розпису Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 обіймаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків заступника начальника Львівської митниці ДФС, будучи службовою особою, який наділений організаційно розпорядчими обов`язками, з метою незаконного збагачення та з корисливих мотивів, висунув незаконну вимогу начальнику Управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_6 , отримати від службових працівників управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС грошові кошти за не створення штучних перешкод при залишенні їх на займаних посадах у зв`язку з ротацією, при цьому зазначив, що вказане питання вирішити через державного інспектора відділу аналітичної роботи управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_7 .

Так, 16.01.2017р. ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому вказівку ОСОБА_5 в результаті чого, ОСОБА_7 будучи поставлений в умови, за яких відмова від виконання висуненої протиправної вимоги ОСОБА_5 зможе зашкодити його інтересам по службі, на вимогу останнього погодився.

18.01.2017р. на виконання вказаної вимоги, ОСОБА_7 , попередньо повідомивши співробітників управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС, зібрав з останніх грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, з метою подальшої передачі їх ОСОБА_5 .

Наступного дня, 19.01.2017р. близько 12.00 год. ОСОБА_7 прибув до адміністративної будівлі Львівської митниці ДФС за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 1 у кабінет №303 виконувача обов`язків заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 та на виконання висуненої, протиправної та незаконної вимоги передав останньому частину неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США.

У той же час, ОСОБА_5 відрахувавши частину отриманої ним не правомірної вигоди у сумі 1 550 доларів США та надав ОСОБА_7 вказавши йому піти в обмінник валют та поміняти вказану суму доларів США на гривні. Виконавши дану вказівку ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 обміняні грошові кошти на гривні, які останній помістив до власної сумки, яку поклав на крісло.

Після цього, 19.01.2017р. о 13.00 год. службовими особами військової прокуратури Львівського гарнізону спільно з оперативними співробітниками УЗЕ у Львівській області проведено обшук у кабінеті № НОМЕР_1 Львівської митниці ДФС, за результатами якого виявлено та в подальшому вилучено отриману ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 3 460 доларів США та 33 100 гривень .

20.01.2017р. старшим слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19.01.2017 р. під час проведення обшуку у кабінеті №303 приміщення Львівської митниці ДФС були виявленні та у подальшому вилучені грошові кошти у сумі 33 100 грн., 3 450 доларів США, а також два смартфони марки «Айфон».

Викладене підтверджується протоколом обшуку від 19.01.2017 р., постановою про визнання речовими доказами та направлення речових доказів на відповідальне зберігання від 20.01.2017.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого є підстави вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши клопотання та матеріали, долучені до нього, приходжу до висновку, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.100 ч.1 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2017р. старшим слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 - громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19.01.2017 р. під час проведення обшуку у кабінеті №303 приміщення Львівської митниці ДФС були виявленні та у подальшому вилучені грошові кошти у сумі 33 100 грн., 3 450 доларів США, а також два смартфони марки «Айфон».

Викладене підтверджується протоколом обшуку від 19.01.2017 р., постановою про визнання речовими доказами та направлення речових доказів на відповідальне зберігання від 20.01.2017.

Частиною 1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі,набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, цінні папери підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, те що вказані вище грошові кошти та смартфони вилучені в ході обшуку є розумні підозри вважати,що вказані грошові кошти та смартфони є доказом вчинення злочину, з метою запобіганням ризиків приховування даного майна, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи його відчуження на вказане майно необхідно накласти арешт.

Керуючись ст. ст.98,100 ч.1,110,131,170,171, 172, 173 КПК України,слідчий суддя,-

у х в а л и в:

клопотання ст. слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів,а саме на грошові коштів у сумі 33 100 грн., 3 450 доларів США, а також на два смартфони марки «Айфон», які згідно постанови старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 від 20 січня 2017 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 14 червня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження,передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвала про накладення арешту на майно виконується негайно.

Копію ухвали скерувати для відома підозрюваному та захиснику.

Виконання ухвали доручити ст.слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1