Справа № 360/1970/16-к Головуючий у І інстанції Міланіч
Провадження № 11-сс/780/631/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 грудня 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001220, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, до суду звернувся слідчий з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до трьох місяців.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24 жовтня 2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в лісосмузі неподалік с. Бондарня Бородянського району Київської області, куди він приїхав на автомобілі, марки «Lexus RX 300» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання є неповнолітньою, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, ігноруючи волю ОСОБА_8 , з використанням безпорадного стану потерпілої, яка не могла в силу її віку, в повній мірі чинити опір його діям, вступив з останньою в статеві зносини.

Відповідно до поданого клопотання, у кримінальному провадженні не в повному обсязі виконані всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, оскільки ще не отримано висновок судово-психологічної експертизи щодо визначення психічного стану неповнолітньої, висновок судово-медичної експертизи, висновки трьох судово-цитологічних експертиз, висновки двох судово-імунологічних експертиз, на виконання вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України не встановлено розмір шкоди, спричинений потерпілій в результаті вчиненого злочину. Також клопотання мотивовано наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування може незаконно впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою, знаючи про те, що йому / ОСОБА_7 / оголошено обґрунтовану підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, та знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування та у подальшому від суду.
Свою ухвалу слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_7 являється підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Обставини, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились. Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчувалась 22 грудня 2016 року. Враховуючи, що до 22 грудня 2016 року закінчити досудове розслідування неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, та те, що за постановою Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області від 16 грудня 2016 року продовжено строк досудового розслідування до 25 січня 2017 року, слідчий суддя вважав за необхідне, задовольнити клопотання та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 20 січня 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, під час розгляду клопотання в суді першої інстанції захисником було подано клопотання про долучення копії висновку судово-психіатричного експерта № 488 від 13.12.2016 року в якому вказується, що потерпіла ОСОБА_8 під час скоєння відносно неї інкримінованих дій на психічне захворювання не страждала, в тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, і не страждає на психічне захворювання в даний час. Також ОСОБА_8 з урахуванням рівня розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей могла розуміти характер та значення вчинених щодо неї дій та чинити опір. Як вбачається з протоколу допиту потерпілої від 13.12.2016 року ОСОБА_7 психічного або фізичного насильства не застосовував. ОСОБА_8 мала змогу втекти або покликати на допомогу. Однак сторона обвинувачення не надала в клопотанні цих доказів, оскільки, прокурором було повідомлено, що справа перебуває в слідчому управлінні Київської області. Суд відмовився долучати до матеріалів справи копії документів, мотивуючи це тим, що без оригіналів копії не долучаються до матеріалів справи, але витребувати справу чомусь відмовилась. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі та не має на меті ухилятися від слідства. Крім цього ОСОБА_7 є особою похилого віку, одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка, раніше не судимий, не має повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має незадовільний стан здоров`я. З моменту взяття під варту підсудного і по теперішній час його стан здоров`я постійно погіршується у зв`язку з тим, що в слідчому ізолятору не можуть надати кваліфіковану медичну допомогу через тяжкість захворювання, а якщо негайно не розпочати необхідне лікування.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити криміналне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддеюв межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 являється підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Обставини, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились. Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 22 грудня 2016 року. Враховавши, що до 22 грудня 2016 року закінчити досудове розслідування неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, та те, що за постановою Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області від 16 грудня 2016 року продовжено строк досудового розслідування до 25 січня 2017 року, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність, задовольнити клопотання та продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 20 січня 2017 року.

Судом також встановлено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, враховуючи тяжкість покарання, може також впливати на потерпілу, яка в даному випадку в силу свого віку та обставин вчиненого злочину вразлива до психологічного тиску, а тому на думку колегії суддів достатніх підстав для зміни підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даний час не має.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_7 є особою похилого віку, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не має повідомлення про підозру в іншому кримінальному правопорушенні, то вони не дають підстав для зміни запобіжного заходу, тим більше, що ОСОБА_7 , 1969 року народження, не являється особою похилого віку.

Щодо поганого стану здоров`я підозрюваного, то будь-які підтверджуючі документи необхідності лікування та неможливості його здійснити в умовах утримування в матеріал кримінального провадження відсутні, а тому дані доводи не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а тому ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3