МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2016 р. Справа № 370/1836/16-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000801 від 29.07.2016 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Людвинівки Макарівського району Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, тимчасово не працюючий, раніше не судимий, такий що не має державних нагород, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 (далі обвинувачений, ОСОБА_4 ) обвинувачується в тому, що 05.01.2016 його було засуджено Макарівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

В цей день у приміщенні Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_4 було роз`яснено обов`язок сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили, а саме до 05.03.2016 року та повідомити про це відповідний суд шляхом надання документу про сплату штрафу, на що ОСОБА_4 надав свою добровільну згоду.

Крім того, ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність у разі несплати штрафу.

05.02.2016 Макарівським районним судом Київської області на адресу проживання ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , направлено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення у кримінальній справі №370/2643/15-к щодо необхідності сплати штрафу.

Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про порядок та умови відбування покарання у вигляді штрафу, правові наслідки за ухилення від відбування покарання у вигляді штрафу в період з березня 2016 року по даний час призначене судом покарання не виконав, штраф умисно не сплатив, тобто ухилився від його сплати.?

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, зазначив, що дійсно не сплатив штраф, адже забув про це, щиро розкаявся та дав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

По суті обвинувачення і заданих запитань суд встановив, що ОСОБА_4 05.01.2016 був засуджений Макарівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність у разі несплати штрафу. Однак, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про порядок та умови відбування покарання у вигляді штрафу, штраф умисно не сплатив, тобто ухилився від його сплати.

Таким чином, аналізуючи показання ОСОБА_4 , суд вважає його вину повністю доказаною, а скоєні ним діяння такими, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Крім безпосереднього визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому діяння, ґрунтується також на доказах, досліджених у судовому засіданні.

Вина ОСОБА_4 підтверджується його показами які надані у судовому засіданні, достовірність і істинність яких ніким не оспорюється, тому суд з урахуванням думки учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується добре.

До обставин, які пом`якшують його покарання, суд відповідно до ст. 66 цього Кодексу, відносить щире каяття та сплата штрафу.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

З урахуванням усіх цих обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.

Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, його добру характеристику те, що призначений судом штраф сплатив, щиро розкаявся у вчиненому, тяжких наслідків від його дій не настало, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до обвинуваченого покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у ході досудового розслідування кримінального провадження не заявлявся.

Будь-які експертизи в ході досудового розслідування не проводились, витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1