АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1971/16 Справа № 204/4927/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

до якого застосовані примусові заходи медичного характеру та перебуває в Державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України»;

про зміну застосування примусових заходів медичного характеру,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

представників установи ОСОБА_9 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року в задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 відмовлено.

Суд першої інстанції приймаючи судове рішення виходив з того, що тривалість проміжку часу, на протязі якого спостерігається позитивна динаміка у психічному стані ОСОБА_7 є недостатньою для встановлення того, що ОСОБА_7 перестав уявляти собою особливу небезпеку для себе та оточуючих.

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви лікаря-психіатра, оскільки висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах провадження, а саме судом належним чином не враховано відомості щодо стану здоров`я ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, задовольнити заяву лікаря-психіатра та змінити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_8 , яка вважала ухвалу суду незаконною та необґрунтованою та просила задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , думку представників медичної установи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 та просили їх задовольнити і змінити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 22 липня 2016 року ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання, а саме хронічний маячний розлад, параноїчний синдром, компенсація.

Внаслідок медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта покращився та залишається стабільним на протязі тривалого часу, що виражається в спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресивних та ауто агресивних тенденцій, афективних коливань, психопатоподібних форм реагування. Оманів сприйняття не виявляє, спокійно, без емоційного компоненту розповідає про свій «бізнес, екстрасенсорні можливості», що мав в минулому. Натепер вказані хворобливі переживання не актуальні для пацієнта, не впливають на його поведінку. Формально погоджується з необхідністю лікування на подальших засадах. Висловлює позитивні антиалкогольні настанови на майбутнє.

Тобто, особистісний чинник, що брав участь у ґенезі скоєного суспільно-небезпечного діяння усунутий. Таким чином, ОСОБА_7 у теперішній час за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не зумовлює, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суровим наглядом не потребує.

Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та продовження соціально-реабілітаційних заходів може бути переведений у відділення з посиленим наглядом психіатричної лікарні відповідно до Територіального розподілу відділень з посиленим наглядом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року, примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у порядку передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Згідно ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру, вказаних вимог закону не дотримався, та, розглянувши заяву лікаря психіатра про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , необґрунтовано відмовив у її задоволенні.

За таких обставин, врахувавши висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №527 від 22 липня 2016 року, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, а також вищезазначена заява підлягають задоволенню, оскільки на теперішній час ОСОБА_7 за своїм психічним станом не становить суспільної небезпеки та особливої небезпеки для оточуючих не зумовлює, тому подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує та може бути переведений в психіатричну лікарню у відділення з посиленим наглядом.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з постановленням відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Змінити заходи примусового характеру, призначені постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2009 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести останнього у відділення з посиленим наглядом психіатричної лікарні відповідно до Територіального розподілу.

Ухвала набирає чинності з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4