Справа № 386/419/17
Провадження № 1-кп/386/69/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000121 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Вінницької області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, не депутата, військовозобов`язаного, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

26 березня 2017 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував в своєму житловому будинку за місцем проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення металевого перекриття з нежилих будівель, розташованих в с. Ясне Голованівського району. Допомогти зняти металеве перекриття з будівель ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 , жителя с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, при цьому повідомив останнього про раніше наданий йому власником нежилих будівель дозвіл на зняття вказаного металевого перекриття. Для реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 на своєму автомобілі марки «ЗАЗ» моделі «110307» д.н.з. « НОМЕР_1 » з легковим В причепом марки «ЧТС», моделі «81021» д.н.з. « НОМЕР_2 » приїхав в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області, звідки разом з ОСОБА_6 поїхав до с. Ясне Голованівського району Кіровоградської області. 26.03.2017 року близько 17 години, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення металевого перекриття приміщення літньої кухні, що належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_6 , пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності господаря, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом демонтажу з горища літньої кухні, викрав та обернув на свою користь брухт чорного металу (бувшого у використанні металевого перекриття будівлі), загальною вагою 96 кілограмів, вартість якого відповідно до висновку експерта від 29.03.2017 року становить 4 грн. 50 коп. за один кілограм, який спільно з ОСОБА_6 погрузили до легкового-В причепу марки «ЧТС», та в подальшому ОСОБА_5 перевіз до свого місця проживання. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 432 грн.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
30 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000121 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; обвинувачений заподіяну потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 432 грн. повністю відшкодував в ході досудового розслідування, шляхом повернення викраденого брухту чорного металу; потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_5 умов угоди, буде підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілим ОСОБА_4 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного ОСОБА_5 , який добре характеризується, ,його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває вперше вчинив злочин; обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: брухт чорного металу (бувше у використанні металеве перекриття будівлі) загальною вагою 96 кілограмів, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , необхідно залишити йому як власнику; автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «110307» д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 , необхідно повернути власнику ОСОБА_8 ; легковий В причіп марки «ЧТС» моделі «81021» д.н.з. « НОМЕР_2 », який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 , необхідно повернути власнику ОСОБА_9 ; молоток та лом, які знаходяться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 , знищити (а.п. 46-57 Т.1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000121 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27 березня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
брухт чорного металу (бувше у використанні металеве перекриття будівлі) загальною вагою 96 кілограмів, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити йому як власнику;
автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «110307» д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_8 ;
легковий В причіп марки «ЧТС» моделі «81021» д.н.з. « НОМЕР_2 », який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_9 ;
молоток та лом, які знаходяться на зберіганні у свідка ОСОБА_7 знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1