УХВАЛА
іменем України
29.03.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого інспектора Франківського РС Львівського МВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_3 про призначення покарання за сукупністю злочинів в порядку ст. 70 ч.4 КК України та ст. 537 п.1, п.14 КПК України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженому вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.03.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.03.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки,-
ВСТАНОВИВ:

Інспектор Франківського РС Львівського МВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про призначення покарання за сукупністю злочинів в порядку ст. 70 ч.4 КК України та ст. 537 п.1, п.14 КПК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.03.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки
15.08.2016 року до КВІ надійшов вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.03.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 чт. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки .
Із покликанням на ст.ст. 537 КПК України, просить вирішити питання про призначення покарання за сукупністю злочинів в порядку ст. 70 ч.4 КК України .
У судовому засіданні інспектор КВІ своє клопотання підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у клопотанні.
Прокурор вважає, що клопотання слід задоволити, з наведених у поданні підстав.
Засуджений в судовому засіданні з думкою прокурора погодився.
Заслухавши засудженого , думку прокурора та інспектора, перевіривши матеріали додані до подання та матеріали судової справи , суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав:
Відповідно до положень п.11) ч.1 ст. 573 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право «вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків».
Необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків у стадії виконання вироку виникає в таких випадках: а) якщо щодо засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 "Про практику призначення судом кримінального покарання"); б) якщо під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший із них скасований, унаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 р. "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків")'.
Зазначені питання вирішуються судом за місцем виконання вироку в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України.
Визначаючи порядок застосування покарання засудженому, щодо якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст. 71 КК, що передбачає призначення покарання за сукупністю вироків,шляхом винесення постанови або ухвали про призначення покарання за наявності кількох вироків установлюється загальний розмір покарання, що підлягає відбуванню. Однак вироки і після цього зберігають своє самостійне значення, й у разі скасування одного з них інші залишаються в силі, а їх виконання продовжується.
Для застосування ст.71 КК України важливе значення має точне визначення початкового і кінцевого моментів того періоду, протягом якого вчинення особою нового злочину дає суду підставу призначити їй покарання за сукупністю вироків. Початковим моментом цього періоду у відповідності з законом є постановлення вироку за попередній злочин. Оскільки постановлення вироку завершується його публічним проголошенням, правила ст.71 КК України застосовуються у випадках вчинення засудженим нового злочину після проголошення вироку за попередній злочин, у тому числі й тоді, коли вирок ще не набрав законної сили.
Судове рішення, що набуло чинності, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набуття ним чинності або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України. Суд разом зі своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення (ст. 535 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є не приведений у виконання Вирок Пустомитівського районного суду м. Львова від 14.03.2016 року за ст. 185 ч.3 КК України, яким його засуджено до 3 років позбавілення волі із іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов"язки згідно із ст. 76 КК України , про який не було відомо суду, що ухвалив останній Вирок Франківського районного суду м. Львова від 21.03.2016 року , яким ОСОБА_4 , засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням судом на засудженого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Разом з тим, за змістом п. 11 ч.1 ст. 537 КПК України його вимоги застосовуються лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України.
Натомість Інспектор КВІ., посилаючись на те, що при винесенні Вироку від 21 березня 2016 року Франківським районним судом м. Львова не було враховано Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 березня 2016 року, у наслідок чого, засудженому не призначено покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України та п.11 ст.537 КПК України, просить про призначення засудженному ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, в порядку ч.4 ст. 70 КК України, що не входить до повноважень інспектора КВІ.
Частина 4 ст.70 КК України визначає, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку у першій справі. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за першим вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що станом на 21.03.2016 року - час ухвалення судом Вироку щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, Вирок суду від 14.03.2016 року щодо ОСОБА_4 за ч.3 ст. 186 КК України, не набув законної сили та не був звернутий до виконання, а засуджений ОСОБА_4 винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку у першій справі.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно якщо особа, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.
Дані два вироки, на підставі яких інстпектор просить суд призначити покарання за сукупністю злочинів є різними за принципом їх ухвалення та за кожним з них призначено покарання із звільненням від його відбування.
Отже, призначене покарання за сукупністю злочинів, на даному етапі кримінального судочинства є неприпустимими.
Таким чином, суд не знаходить законних підстав для задоволення подання Інспектора інспектора Франківського РС Львівського МВ з питань пробації про призначення засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України, в порядку п.11 ст. 537 КПК України, за вироками від 21 березня 2016 року Франківського районного суду м. Львова та від 14 березня 2016 року Пустомитівського районного суду Львівської області .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 70, 71, 72 КК України, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого інспектора Франківського РС Львівського МВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ ОСОБА_3 про призначення покарання за сукупністю злочинів в порядку ст. 70 ч.4 КК України та ст. 537 п.1, п.14 КПК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироками від 21 березня 2016 року Франківського районного суду м. Львова та від 14 березня 2016 року Пустомитівського районного суду Львівської області - відмовити за безпідставністю такого.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд, що постановив ухвалу .
Суддя ОСОБА_5