Єдиний унікальний номер 728/1132/17
Номер провадження 1-кс/728/146/17

У Х В А Л А
про арешт майна

26 червня 2017 року Слідчий суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Бахмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі клопотання прокурора Бахмацької місцевої прокуратури про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 01.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Бахмацької місцевої прокуратури звернувся з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку площею 121.6174 га з кадастровим номером :05:000:0576 із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташовану на території Кропивненської сільської ради та озиму пшеницю, яка вирощується на даній земельній ділянці.

Клопотання мотивоване тим, що 01.06.2017 року розпочато кримінальне провадження № 0000412 від 01.06.2017 року за ознаками злочину ч.1 ст.197-1 КК України, під час досудового розслідування у якому встановлено, що невідомі особи самовільно зайняли та використовують вищевказану земельну ділянку, засіявши її озимою пшеницею. З огляду на те, що земельна ділянка та озима пшениця є матеріальними об`єктами, які були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, то для збереження вказаних речових доказів наявні підстави для накладення на них арешту.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити з вищевикладених підстав.

Неприбуття в судове засідання інших учасників провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши дане клопотання, повно та всебічно дослідивши долучені до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.06.2017 року розпочато кримінальне провадження №0000412 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що невідомими особами у загальному масиві разом з орендованими землями пайового фонду, поблизу с.Лисогори Ічнянського району на території Кропивненської сільської ради самовільно зайнята та використовується земельна ділянка площею 121.6174 га з кадастровим номером :05:000:0576, на якій вирощується озима пшениця.

Згідно з даними публічної кадастрової карти України, вказана земельна ділянка нікому у власність чи користування не передана.

Згідно з постановою прокурора від 26.06.2017 року земельну ділянку площею 121.6174 га з кадастровим номером :05:000:0576 із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташовану на території Кропивненської сільської ради та виявлені на ній посіви сільськогосподарських культур (озимої пшениці) визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні та передано для зберігання службовим особам Кропивненської сільської ради.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98. речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
В судовому засіданні встановлено, що клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.
З матеріалів справи вбачається що невстановленими особами було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.197-1 КК України і 01.06.2017 року розпочато кримінальне провадження № 0000412 від 01.06.2017 року у якому згідно з постановою від 26.06.2017 року земельна ділянка площею 121.6174 га з кадастровим номером :05:000:0576 з сільськогосподарськими культурами - озимою пшеницею визнані речовими доказами, тому з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення на нього арешту.
В даному випадку, на думку слідчого судді, права власників, володільців та розпорядників вказаного не будуть порушені, оскільки це не позбавляє їх права, у разі необґрунтованого накладення арешту на майно, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна відповідно до положень ст.174 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Бахмацької місцевої прокуратури про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 01.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 121.6174 га з кадастровим номером :05:000:0576 із земель запасу сільськогосподарського призначення, розташовану на території Кропивненської сільської ради та виявлені на ній посіви сільськогосподарських культур (озимої пшениці), які залишені на зберігання службовим особам Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, заборонивши будь кому розпоряджатись та користуватися будь яким чином зазначеною земельною ділянкою та посівами сільськогосподарських культур (озимої пшениці).
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1