Провадження № 1-кп/520/332/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2013 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коротаєвої Н.О.,

при секретарі Максимовій В.В.,

за участю прокурора Моско О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001033 від 29.05.2013 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; раніше судимого: 21.11.2001 року місцевим судом м. Євпаторії АР Крим за ст. 187 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.06.2007 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст. ст. 186 ч. 2, 263 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 01.03.2011 р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин.

29 травня 2013 року о 00.30 годині у порушення вимог п. п. 1.5, 2.9.а, 2.3.б, 12.3 Правил дорожнього руху, які вказують на те, що:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобовязана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;

п. 2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди,

перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, у темний час доби обвинувачений ОСОБА_2 рухався по освітленій лінією міського освітлення проїжджій частині вулиці 25 Чапаєвської дивізії з боку вулиці Варненська в напрямку пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, наближаючись до регульованого перехрестя вул. 25 Чапаївської дивізії та пр. Маршала Жукова, маючи реальну та обєктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для подальшого руху, був неуважним, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв належних та своєчасних заходів щодо зниження швидкості свого руху аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, який з отриманими тілесними ушкодженнями був госпіталізований до Одеської міської клінічної лікарні №1 м. Одеса.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого поперечно-зубчастого перелому обох кісток правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, рвана рана правої гомілки, по одному забитої рані лобової області, шиї і правого ліктьового суглоба, садна лівого ліктьового суглоба, поперекової області і лівого колінного суглоба; зазначені ушкодження ускладнилися розвитком травматичного шоку 2-3 ступеня та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, після наїзду на пішохода обвинувачений ОСОБА_2, в порушення вимог пункту 2.10 (а, г, д) Правил дорожнього руху, згідно якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції,

керований ним транспортний засіб не зупинив, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_1, до медичного закладу та органів внутрішніх справ про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив та зник з місця пригоди, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, оскільки останній був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, оскільки після наїзду втратив свідомість.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно знаходячись у стані алкогольного спяніння 29.05.2013 року керував автомобілем ОСОБА_3 і на вул. 25 Чапаївської дивізії через свою неуважність скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_2, після чого не зупинився та з місця пригоди відїхав. У вчиненому щиро кається та просить не позбавляти його волі та права керувати транспортними засобами.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_2 винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, винуватість останнього доведена показаннями потерпілого та письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення ним кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_1, який у судовому засіданні підтвердив факт наїзду на нього обвинуваченим ОСОБА_2 29.05.2013 року при вищевикладених у вироку обставинах, що спричинили йому тяжкі тілесні ушкодження, після чого не допоміг йому, не надав допомогу та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.05.2013 року з фототаблицею (а.п. 7-14),

- протоколом огляду транспортного засобу від 29.05.2013 року, згідно якому був оглянутий автомобіль НОМЕР_2, з фототаблицею (а.п. 15-22),

- висновком судово-медичної експертизи № 2024 від 26.07.2013 року, згідно якому у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого поперечно-зубчастого перелому обох кісток правої гомілки на межі середньої та нижньої третини, рвана рана правої гомілки, по одному забитої рані лобової області, шиї і правого ліктьового суглоба, садна лівого ліктьового суглоба, поперекової області і лівого колінного суглоба; зазначені ушкодження ускладнилися розвитком травматичного шоку 2-3 ступеня. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що вони могли виникнути в результаті удару виступаючими деталями автотранспортного засобу, з наступним відштовхуванням і падінням потерпілого на дорожне покриття. Всі вказані ушкодження оцінюються в комплексі і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.п. 30-32),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2013 року за участю ОСОБА_4 (а.п. 63-71),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2013 року за участю ОСОБА_5 (а.п. 72-79),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2013 року за участю ОСОБА_1 (а.п. 87-93),

- висновком судової експертизи № 222/2-2013 від 24.07.2013 року, відповідно до якого на підставі слідчих експериментів швидкість руху автомобіля "Деу Ланос" складала 52,9...60 км/год. В розглядаємій дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля "Деу Ланос" регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яким водію з моменту об'єктивного виявлення небезпеки для подальшого руху вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного для інших учасників дорожнього руху маневру об'їзду. Водій автомобіля "Деу Ланос" мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наїзду на пішохода належним виконанням своїх вищевказаних належних дій. З технічної точки зору слід зробити висновок, що дії водія автомобіля "Деу Ланос" перебувають у причинному зв'язку з виникненням розглянутої дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 104-106),

- висновком щодо результатів медичного огляду № 0010636 від 29.05.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння (а.п. 137).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, повно, всесторонньо та обєктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого підлягають наступній кваліфікації:

- дії обвинуваченого ОСОБА_2, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України;

- дії обвинуваченого ОСОБА_2, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 135 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги ту обставину, що будучи раніше судимим ОСОБА_2 знову скоїв кримінальні правопорушення в стані алкогольного спяніння, що говорить про його небажання ставати на шлях виправлення, суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття, сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, а також враховує відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_2, згідно ст. 67 КК України, суд визнає скоєння кримінальних правопорушень в стані алкогольного спяніння.

Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлено.

Цивільний позов прокуратури Одеської області в інтересах КУ "Міська клінічна лікарня № 1" підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки,

- за ст. 135 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Після вступу вироку в законну силу засудженого ОСОБА_2 взяти під варту і помістити в ОСІ УДПС України в Одеській області для подальшого відбуття покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов прокуратури Одеської області про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 на користь КУ "Міська клінічна лікарня № 1" 5750 (пять тисяч сімсот пятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам провадження.

Суддя Коротаєва Н. О.