Справа №560/288/16-к
Провадження №1-кп/560/26/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою
31 січня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця судове засідання по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В
30.03.2016 року з Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури до Дубровицького районного суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000003 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України із затвердженим обвинувальним актом.

В судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який закінчується 04.02.2017 року. В обгрунтування клопотання прокурор вказує на те, що 04 січня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а 30.03.2016 року обвинувальний акт направлено до суду та ухвалою Дубровицького районного суду від 07 грудня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 04 лютого 2017 року.

В обгрунтування необхідності продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 KПK України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , обгрунтовуючи це тим, що на даний час потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, а тому може бути обраний інший запобіжний захід, оскільки в ході досудового розслідування від слідства ОСОБА_4 не ухилявся, не перешкоджав встановленню істини, не вчиняв правопорушень тощо. Отже, будь-які об`єктивні докази, які б підтверджували наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України - відсутні. Наведені обставини, на його думку, дають можливість застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора та наполягала на продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та потерпілу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовждення тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, але не більше, як на 60 днів, однак судовий розгляд ще не завершено.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Даних, які б свідчили про незадовільний стан його здоров`я та необхідність проведення лікування не встановлено. Даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а також суд приймає до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, суд враховує загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою у таких випадках, які викладено у правовій позиції ЄСПЛ рішенні у справі «Харченко проти України» згідно якого розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись у кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливість аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги над особистістю.

Крім того пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Тому вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його зміну, суд враховує обставини справи, особу обвинуваченого та вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 у разі визнання його винним та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя, впливати на свідків у разі зміни щодо нього запобіжного заходу. При цьому суд враховує, що в судовому засіданні не всі свідки допитані.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а такий запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та є таким, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду. Тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою визначається в днях та не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст.ст.177-179, 183, 184, 194, 331 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задоволити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 31 березня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Рівненського слідчого ізолятора управління державної пенітенціарної служби України у Рівненській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1