Справа № 452/3028/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/631/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000234 від 26.05.2015р. за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2017р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, с. Іванів Старосамбірського району Львівської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2017р., із урахуванням ухвали цього ж суду від 27.03.2017р. про виправлення описки у вироку суду, ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за 2 ст. 367 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та виконання керівних та організаційно розпорядчих функцій на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки, якщо вона протягом іспитового терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, та на підставі ст. 77 КК України, позбавлено ОСОБА_7 права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та виконання керівних та організаційно розпорядчих функцій на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 76 КК України на обвинувачену покладено процесуальні обов`язки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави 3075 грн. процесуальних витрат.

Цивільний позов залишено без розгляду.

За вироком суду, ОСОБА_7 , обіймаючи з 01.07.2010р. по 18.08.2014р. посаду заступника начальника ЦПЗ №2, на підставі наказу № 291к від 01.07.2010р. ЛД УДППЗ «Укрпошта», згідно з вимогами наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р. «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях»; «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р.; наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ № 2 м. Самбора, заступниками начальника та головним бухгалтером, зокрема, забезпечувала збереження поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів; здійснювала контроль за схоронністю, рухом та правильним використанням товарно-матеріальних цінностей; спрямовувала координацію і контроль діяльності виробничих підрозділів вузла з питань маркетингу та реалізації послуг; забезпечувала оперативно-технічне управління мережею поштового зв`язку, координацію оброблення, перевезення пошти й періодичних видань; забезпечувала безпечне ведення робіт під час приймання, обробки, обміну і доставки поштової кореспонденції.
При цьому, ОСОБА_7 , як заступник керівника ЦПЗ №2, маючи реальну можливість забезпечити роботу ЦПЗ № 2 із отримання, перевезення поштової кореспонденції та грошових коштів, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р. «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях»; наказу № 305 від 22.12.2006р., яким затверджено Положення про центр поштового зв`язку №2 Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ № 2, заступниками начальника та головним бухгалтером, не забезпечила належне виконання вищевказаних нормативно-правових актів, а також належної організації роботи в силу покладених на неї службових обов`язків, що призвело до настання тяжких наслідків.
Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , який перебував на посаді оператора ЦПЗ №2 м. Самбора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» і згідно з наказом начальника Самбірського центрального відділення зв`язку №2 Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» № 997-к від 30.07.2014р. був тимчасово призначений на посаду листоноші із супроводження пошти з 05.08.2014р. по 09.08.2014р. на час відпустки ОСОБА_12 :
на виконання вимог п.1.4, 1.15 Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях, затвердженої наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р., п.5.2.2 «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р., наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків», не забезпечила організацію видачі та перевезення поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів автомобільним транспортом ЦПЗ № 2;
на виконання вимог п.п.1.3, 1.9 Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях, затвердженої наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України № 158 від 29.12.1999р., п.5.1.10 п.5.2.3, «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р., наказу №56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків», не забезпечила контролю за станом збереження поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів;
на виконання вимог п.1.8 Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях, затвердженої наказом «Державного комітету зв`язку та інформатизації України» №158 від 29.12.1999р., п.5.1.13 «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р., наказу №56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків», не ініціювала перед керівництвом ЦПЗ №2 винесення відповідного наказу про закріплення за ОСОБА_11 засобів безпеки «бронежилета» та вогнепальної зброї та не забезпечила проведення з останнім інструктажу;
у цілому неналежно виконувала адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, чим порушила вимоги наказу №56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ №2, заступниками начальника та головним бухгалтером.
Більше того, усупереч вимог вищезазначених нормативно-правових актів ОСОБА_7 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, погодила відправку пошти та грошових коштів ОСОБА_11 , у силу чого останній у період з 5 по 9 серпня 2014р. отримував у приміщенні ЦПЗ №2, за адресою: Львівська область, м. Самбір, пл. Конюшкевича, 1, та своїм власним автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , без водія-супровідника, розвозив пошту та грошові кошти за відповідними маршрутами у поштові відділення, розташовані у населених пунктах Симбірського та Старосамбірського районів Львівської області.
Таким чином, через неналежне виконання ОСОБА_7 її службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них ОСОБА_11 фактично був допущений до виконання обов`язків листоноші із супроводження пошти і, не маючи засобів захисту, розвозив поштову кореспонденцію та грошові кошти як листоноша із супроводу пошти, не маючи засобів безпеки та вогнепальної зброї, без водія-супровідника та не у спеціально обладнаному автомобілі.
Своїми діями ОСОБА_7 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді заступника начальника ЦПЗ №2, порушила вищевказані вимоги п.п.1.3, 1.4, 1.8, 1.9 наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р. року «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях», п.п.5.2.2, п.5.1.10, 5.2.3, 5.1.13 «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р., а також вимоги наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ № 2, заступниками начальника та головним бухгалтером.
Як наслідок, 09.08.2014р. о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_11 , тимчасово обіймаючи посаду листоноші із супроводження пошти та грошових коштів, на підставі усної вказівки заступників ЦПЗ № 2 м. Самбора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_7 та ОСОБА_13 отримав у приміщенні ЦПЗ №2 м. Самбора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за адресою: Львівська область, м. Самбір, пл. Конюшкевича, 1, поштову кореспонденцію та грошові кошти, відповідно до маршрутної накладної ф.24, виписаної ОСОБА_7 , які своїм власним автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , без водія - супровідника, без одержання у встановленому порядку засобів безпеки та вогнепальної зброї розвозив у поштові відділення за маршрутом «Самбір - Лютовиська», розташовані у населених пунктах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області.
Цього ж дня, приблизно о 10 годині 45 хвилин, невстановлені особи на ділянці дороги між селами Болозів та Скелівка Старосамбірського району Львівської області, скориставшись беззахисним станом ОСОБА_11 , який розвозив поштову кореспонденцію та грошові кошти як листоноша, не маючи засобів безпеки та вогнепальної зброї, без водія - супровідника, не у спеціально обладнаному автомобілі, вчинили на нього розбійний напад із застосуванням мисливської вогнепальної зброї, у ході якого здійснили постріли в ОСОБА_11 , котрий знаходився за кермом автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , спричинивши два проникаючі вогнепальні поранення у ділянку серця та ділянку грудної клітки, внаслідок чого потерпілий на місці події помер, та заволоділи грошима в сумі 283 600 грн., які знаходилися у вказаному автомобілі, після чого з місця події втекли.
Неналежне виконання ОСОБА_7 покладених на неї службових обов`язків через несумлінне ставлення до них перебуває у причинному зв`язку із вчиненням умисного вбивства ОСОБА_11 та заволодінням грошовими коштами у сумі 283 600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 367 КК України.
Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали обвинувачена ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати її невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та виправдати її. В обґрунтування покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку суду. Висновки суду не підтверджуються дослідженими доказами, та у частині суперечать матеріалам справи. Звертає увагу на відсутність документу, яким визначено компетенцію службової особи і коло її посадових обов`язків. Стороною обвинувачення не доведено у чому саме виявились допущені нею порушення службових обов`язків. Ні в обвинувальному акті, ні в оскаржуваному вироку не встановлено обставин, що стосуються питання, які саме обов`язки і в якому обсязі та порядку вона повинна була виконувати у відповідних умовах. Судом першої інстанції не встановлено яку ж все таки посаду вона обіймала в ЦПЗ №2.

Заперечує свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не врахувавши вимог диспозиції ч.1. 2 ст. 367 КК України, допустив порушення вимог як матеріального так і процесуального права. Єдиним, із наведених у вироку документів, який визначає її права і обв`язки, як посадової особи ЦПЗ, та яким встановлювалось б наявність наслідково-причинного зв`язку між її діями та наслідками є наказ по ЦПЗ № 2 від 28.02.2014р. № 56 „Про розподіл функціональних обов`язків. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволення її клопотання про визнання даного наказу недопустимим доказом, з огляду на те, що такий документ з`явився у матеріалах кримінального провадження без дотримання вимог КПК України, при цьому суд порушив процедуру розгляду такого клопотання. З оскаржуваного вироку не вбачається, що суд першої інстанції встановив, яким чином зазначені ним службові порушення перебували у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Невстановленими залишились також обставини, що стосуються ініціювання забезпечення ОСОБА_11 засобами захисту та зброї, погодження відправки його у „рейс, у тому числі 09.08.2014р., а також видачі йому у цей день страхової пошти. У матеріалах справи відсутні будь які письмові докази за її підписом як посадової особи, якими стверджувалось би погодження відправки листоноші-супровідника ОСОБА_11 за маршрутом. Жоден із допитаних у суді свідків не вказав, що виявлені порушення стосувались саме її ділянки роботи.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої. Ставить питання про ухвалення нового вироку, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та виконання керівних та організаційно розпорядчих функцій на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України встановити іспитовий термін - 2 роки. Відповідно до ст. 77 КК України позбавити ОСОБА_7 права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю та виконання керівних та організаційно розпорядчих функцій на 3 роки. В обґрунтування свої вимог, покликається на те, що суд при призначенні обвинуваченій покарання порушив вимоги ст. 65 КК України. Суд, надавши перевагу даним про особу ОСОБА_7 , достатньою мірою не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, а особливо те, яку посаду займала обвинувачена. Вважає, що позитивні характеризуючи дані про ОСОБА_7 не зменшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив апеляційну скаргу обвинуваченої, виступ обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та заперечили апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за наведених у вироку суду обставинах, ґрунтується на належних і допустимих доказах, здобутих у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, і є правильним.

Заперечення обвинуваченої ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, спростовуються матеріалами кримінального правопорушення, зокрема, як вбачається з наказу начальника ЦПЗ № 2 м. Львова ОСОБА_14 № 291- к від 01.07.2010р. ОСОБА_7 прийнято на посаду заступника начальника ЦПЗ № 2 (т.1, а.с. 83).
Відповідно до п. 8 розподілу обов`язків між начальником ЦПЗ №2, заступником начальника та головним бухгалтером, затвердженим наказом начальника ЦПЗ №2
ОСОБА_14 № 56 від 28.02.2004р. «Про розподіл функціональних обов`язків», убачається, що заступник начальника персонально здійснює контроль за перевезенням, доставкою пошти, дотриманням технології надання послуг поштового зв`язку, виплати пенсії та допомоги. За невиконання покладених на нього обов`язків та незабезпечення виконання функцій він несе персональну відповідальність перед начальником, а також кримінальну, адміністративну, цивільну та матеріальну відповідальність відповідно до законодавства.
Згідно п. 9 цього наказу заступник начальника зобов`язаний забезпечувати: безпечне ведення робіт під час приймання, обробки, обміну і доставки поштової кореспонденції, контроль за складанням, наявністю на всіх робочих місцях листонош схеми маршруту руху листоноші по доставній дільниці, перевірку відповідності фактичного руху листоноші згідно затвердженій схемі маршруту руху по доставній дільниці, створювати безпечні та нешкідливі умови праці на робочих місцях згідно з вимогами нормативних актів про охорону праці, розробляти технологічні карти на виконання робіт та процесів з урахуванням вимог безпеки та збереження здоров`я працівників.(т.1, а.с. 94 - 95).
У відповідності до внутрішньовиробничої структури Центру поштового зв`язку
№ 2 м. Самбора заступник начальника центру поштового зв`язку відповідає за роботу виробничого штату: групи технології послуг, групи обробки та контролю первинної документації, групи періодичних видань та роздрібної торгівлі, групи матеріально технічного забезпечення, диспетчерів (т.1, а.с. 103).
Аналогічні обов`язки заступника начальника ЦПЗ № 2 закріплені наказом начальника ЦПЗ № 2 ОСОБА_14 № 232 від 06.08.2010р. № 232 «Про розподіл функціональних обов`язків» (п.1.1, п.4, п. 8 наказу), (т.3, а.с. 232 245).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що обвинувачена ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника начальника ЦПЗ №2 м. Самбора ЛД УДППЗ «Укрпошта» не забезпечила контролю та збереження поштових відправлень та грошових коштів належним листоношею супровідником, не здійснила контролю за їх схоронністю, рухом, не забезпечила координації оброблення, перевезення пошти, безпечного ведення робіт під час доставки поштової кореспонденції, маючи при цьому реальну можливість, а неналежно виконувала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них у порушення вимог наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р. «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях»; наказу № 305 від 22.12.2006р., яким затверджено Положення про центр поштового зв`язку №2 Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ №2, заступниками начальника та головним бухгалтером, не забезпечила належне виконання вищевказаних нормативно-правових актів, а також належної організації роботи у силу покладених на неї службових обов`язків, а, натомість, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , який перебував на посаді оператора ЦПЗ №2
м. Самбора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» і згідно з наказом начальника Самбірського центрального відділення зв`язку № 2 Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» № 997-к від 30.07.2014р. був тимчасово призначений на посаду листоноші із супроводження пошти на час відпустки ОСОБА_12 , не ініціювала перед керівництвом ЦПЗ №2 про винесення відповідного наказу про закріплення за ОСОБА_11 засобів безпеки «бронежилета» та вогнепальної зброї, та не забезпечила проведення з останнім інструктажу, у цілому неналежно виконувала адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, і, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, погодила відправку пошти та грошових коштів ОСОБА_11 як листоношею із супроводу пошти не у спеціально обладнаному автомобілі, який не мав засобів безпеки та вогнепальної зброї, без водія-супровідника, в силу чого останній у період з 5 по 9 серпня 2014 року постійно, впродовж робочих днів керівництва, у тому числі, ОСОБА_7 , отримував у приміщенні ЦПЗ №2 м. Самбора пошту та грошові цінності, розвозив неодноразово без водія - супровідника за відповідними маршрутами у поштові відділення, розташовані у населених пунктах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області, чим ОСОБА_7 було порушено вищевказані вимоги п.п.1.3, 1.4, 1.8, 1.9 наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999р. «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях», п.п.5.2.2, п.5.1.10, 5.2.3, 5.1.13 «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006р., а також вимоги наказу № 56 від 28.02.2014р. «Про розподіл функціональних обов`язків» між начальником ЦПЗ №2, заступниками начальника та головним бухгалтером і, як наслідок, привело до загибелі ОСОБА_11 .
Наведені обставини підтверджуються, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що обвинувачена ОСОБА_7 є її свахою, і її син, ОСОБА_11 , неповних п`ять років працював оператором поштового зв`язку. Часто підміняв водіїв, листонош, на власному автомобілі марки ВАЗ 2101, розвозячи поштову кореспонденцію, грошові кошти, на що не мав дозволу. Деколи був водночас і за водія, і за листоношу. Заміну погоджував із заступником начальника ОСОБА_13 , оскільки підробляв, економлячи пальне. Інколи їхав згідно імперативної вказівки керівника ОСОБА_14 Автомобіль для таких перевезень не був обладнаний відповідним технічним оснащенням. У суботу, 09.08.2014р. о 10 год. син подзвонив їй і повідомив, що їде в рейс замість водія ОСОБА_16 , оскільки той поїхав на полювання. Про вбивство сина дізналась від обвинуваченої. Приїхавши з чоловіком на місце події, побачила, що син лежить мертвим на дорозі, а його автомобіль знаходився в полі за 1км від дороги. До сьогоднішнього дня вбивство не розкрито. У цей день у рейс відправився з відома ОСОБА_13 .. Син жалівся, що ОСОБА_14 не хоче видавати йому зброї. Він протягом 4 х років на власному транспорті розвозив пошту;
-показаннями, допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції, свідка ОСОБА_17 , який ствердив, що 09.08.2014р. не здійснював рейсу по розвезенні пошти, так як пішов на полювання. Зазначив, що його підміняв ОСОБА_11 з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. Хотів зекономити собі пальне. Він їздив як із листоношами - супровідниками, так і з водієм. Був без зброї і бронежилета. У диспетчера ОСОБА_18 він ( ОСОБА_19 ) сам отримав маршрутний лист. Про це знало керівництво, ОСОБА_18 та сортувальник ОСОБА_20 . З ОСОБА_11 на роботі пробув з 8.30 до 9.00 год. Знав, що він повезе гроші. Пошту отримував ОСОБА_11 у табелі виходу на роботу зазначено його вихід. Про це було відомо ОСОБА_7 .. Листоноша супровідник ОСОБА_12 , якого заміняв ОСОБА_11 , на той час був у Києві на заробітках. З його (Рихліцького) слів він домовився з ОСОБА_7 відносно проставлення його у табелі виходу на роботу. Керівництво погоджувало поїздки ОСОБА_11 ;
-показаннями, допитаної у судовому засіданні суду першої інстанції, свідка ОСОБА_21 , яка вказала, що працювала сортувальником поштових відправлень та виробів друку 1- го класу. Зазначила, що 09.08.2014р. листоношею по супроводу пошти був ОСОБА_11 . Наказу щодо покладення на нього таких обов`язків не було. В усній формі її попередила ОСОБА_7 про це, якій вона підпорядковувалась. Спецзасобів він не мав, як зброї, так і бронежилету. ОСОБА_7 їй повідомила, що ОСОБА_11 працює супровідним на час відсутності ОСОБА_12 з липня 2014р. Всі про це знали. З 16 липня ОСОБА_22 кожен день забирав кореспонденцію та отримував для виплати пенсій і соціальних виплат гроші. ОСОБА_7 проводила перевірки їхнього підрозділу. У формі 18 фіксувалося його прізвище. Вона виписувала ф.24 на ОСОБА_17 і ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_7 . Форму 83 посвідчувала диспетчер. Показала, що не знала про те, що ОСОБА_11 їде один. Особа має мати ф. 82, яка надає їй право отримувати для подальших перевезень цінності. ОСОБА_11 мав посвідчення. Не знає, чи складались графіки роботи листонош по супроводу пошти. Приблизно в 11 тій годині їй стало відомо, що у рейс поїхав сам ОСОБА_11 без супроводу на власному автомобілі, необладнаному спеціальними засобами захисту. Раніше часто бувало, що інші працівники на власному транспорті розвозили пошту. Боячись втратити роботу, вона виконувала незаконні вказівки ОСОБА_7 . У формі 24 вона зазначала прізвище ОСОБА_17 та ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_7 . Форму 83 посвідчувала диспетчер;
-показаннями, допитаних у суді першої інстанції, свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які ствердили факт перевезення пошти протягом тривалого часу на приватному необладнаному транспорті не тільки ОСОБА_11 , а й іншими працівниками, про що було достовірно відомо керівництву поштового зв`язку, зокрема, і ОСОБА_7 .
Наведеним показанням суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку, мотивувавши свої рішення, оскільки, дані показання є послідовними, узгоджуються між собою, а також із показаннями свідків, які були членами комісії по розслідуванні розбійного нападу на ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_36 , ОСОБА_10 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 ,, ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , які підтвердили неналежне виконання обов`язків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , що призвело до загибелі ОСОБА_11 .
Згідно протоколу огляду місця, де стався нещасний випадок
09.08.2014р. о 10 год. 30 хв. із фототаблицею, складеного членами комісії по розслідуванні цього випадку, на дорозі між селами Скелівка та Конів Старосамбірського району невідомим громадянином виявлено тіло оператора поштового зв`язку ОСОБА_11 , а автомобіль ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував потерпілий, доставляючи поштові відправлення та гроші для виплат пенсій, виявлений у лісі спаленим на віддалі 700 800 м від місця події. (т.3, а.с. 56 -57).
Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги акт проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 09.08.2014р. о 10 год. 30 хв. у центрі поштового зв`язку №2 Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», з якого убачається, що нещасний випадок пов`язаний із виробництвом. Невстановлена особа з вогнепальної зброї здійснила постріли в ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий на місці події помер. Встановлено, що заступник начальника ЦПЗ № 2 ОСОБА_7 не прийняла рішення щодо заборони подальшого руху по маршруту, заміни транспорту на спеціалізований, чим не виконала вимоги абзаців 3,4 розділу 8 «Розподілу обов`язків між начальником ЦПЗ № 2, заступниками начальника та головним бухгалтером», затверджених начальником ЦПЗ №2 від 28. 02. 2014 року № 56 (т.2, а.с. 35 39).
Окрім цього, актом службового розслідування за фактом розбійного нападу на працівника ЦПЗ №2 м. Самбора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»
ОСОБА_11 також констатовано ряд порушень вимог Інструкції із супроводження та охорони пошти при перевезеннях, затвердженої наказом ДКЗІУ від 29.12.1999р. №158 (далі - Інструкція) та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом УДППЗ Укрпошта» від 12.05.2006р. №211 (далі - Порядок), які виявились в тому, що призначений працівник не пройшов відповідного навчання, відповідальним працівником не перевірено порядок укладання пошти та стану автомобіля перед виїздом, начальниками ВПЗ не повідомлено про доставку пошти неналежним автомобілем, неналежно оформлені маршрутні накладні ф.24 , а саме, при розписці за отриману пошту не проставлено прізвища супровідника та номер посвідчення ф.81; начальниками ВПЗ при отриманні пошти не проставляється прізвище, відбитки календарних штемпелів не читаються, години обміну проставляються формально (не відповідають розкладу руху), при здійсненні маршруту водій не дотримувався розкладу руху та встановленого маршруту, наявне неналежне обладнання спеціалізованих автомобілів, відсутній контролю за технічним станом автотранспорту, контроль за експлуатацією автомобілів здійснюється на низькому рівні, не здійснюється контроль за виїздом та перебуванням на маршруті спеціалізованого транспорту (згідно показників GPRS та відповідність виїздів складаним подорожнім листкам), відсутній контроль за своєчасним виготовленням дозволів на право носіння та використання зброї, неналежний контроль відповідальною особою за отриманням зброї працівниками перед виїздом на маршрути; (п.п. п. 1.1, д. 1.15 та п.5.2.3,п.1.19,, п. 4.1 п.4.6 , п.1.4 п. 11).
Згідно акту проведення службової перевірки, проведеної комісією Львівської дирекції, було рекомендовано звільнити із займаних посад ОСОБА_7 , ОСОБА_43 та ОСОБА_13 . Зокрема, на ОСОБА_14 та ОСОБА_13 покладався обов`язок забезпечити зброєю та засобами індивідуального захисту водіїв, випуск спеціально обладнаного транспорту на трасу, повідомлення про поломку службового транспортного засобу у Львівську обласну дирекцію, на ОСОБА_14 - листонош супровідників, складення графіків виїзду, а на ОСОБА_7 відправлення в рейс листонош супровідників у відповідності до вимог наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №158 від 29.12.1999 року «Про затвердження інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях».
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_11 , працюючи оператором поштового зв`язку, про що достовірно було відомо керівництву, у тому числі ОСОБА_7 , тривалий час розвозив пошту, страхову кореспонденцію на власному необладнаному засобами захисту транспорті, маючи від керівництва дозвіл, що носило систематичний характер, і, як наслідок, привело до трагічної загибелі особи. Окрім цього, у маршрутних накладних по перевезенні пошти свідомо зазначалось прізвище листоноші - супровідника ОСОБА_12 , хоча такий згідно наказу директора ОСОБА_14 , знаходився у відпустці.
Ураховуючи наведене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 , як службова особа неналежно виконувала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що привело до умисного вбивства ОСОБА_11 та заволодіння грошовими коштами у сумі 283 600 грн., а тому дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 367 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не допущено.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 367 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому апеляційні доводи прокурора пронеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої є безпідставними.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції у повній мірі враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на даний час ніде не працює, позитивно характеризується по місцю свого проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному відділах не перебуває, проживає разом з дочкою, внуком та сином, хворіє з приводу гіпертонічної хвороби, має на утриманні престарілого батька ОСОБА_44 , за яким здійснює догляд, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
За таких обставин, колегія суддів визнає подані апеляційні скарги необґрунтованими та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 , який вважає законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2017р. щодо ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4