Справа №295/4932/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання, -
ВСТАНОВИВ:
Тому, доповнивши вимоги скарги, захисники просять визнати незаконним затримання ОСОБА_3 21.04.2017 року оперативними працівниками підрозділу кримінальної поліції ГУНП в Житомирській області близько 10-00 год. на перехресті вулиць Гоголівська Мазепи (Мануїльського) у м. Житомирі та у зв`язку з незаконністю затримання звільнити його з-під варти у залі суду.
У судовому засіданні захисники вимоги скарги підтримали, обґрунтовуючи її викладеними в ній обставинами.
Підозрюваний у судовому засіданні також підтримав вимоги скарги, надавши пояснення, аналогічні тим, які зазначені у скарзі та пояснив, що затримання відбувалося біля 10-ї год. 21.04.2017 року, під час якого до нього працівники поліції застосовували фізичну силу та виймали з його кишень невідомі йому речі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважає що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Статтею 209 КПК України передбачено, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Згідно положень ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
При вирішенні скарги на незаконність затримання ОСОБА_3 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.04.2017 року, складеному слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 , вказано про те, що фактичним часом затримання ОСОБА_3 є 14-00 год. 21.04.2017 року, з чим підозрюваний не погодився, виклавши своє письмове зауваження в протоколі, згідно якого фактично його затримано близько 10-00 год.
Підставами затримання відповідно до протоколу затримання зазначено обидві підставі, визначені ст. 208 КПК України: «1) якщо цю особу застали під час вчинення кримінального правопорушення або замаху на його вчиненя; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що його затримання було здійснено не о 14-00 год. 21.04.2017 року на перехресті вулиць Гоголівська Мазепи у м. Житомирі, як це зазначено в протоколі затримання, а близько 10-ї год. цього дня.
Враховуюючи положення ст. 209 КПК України, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд з уповноваженою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою, слідчий суддя вважає, що доводи скарги про те, що фактичне затримання ОСОБА_3 відбулося близько 10-ї год. 21.04.2017 року, а не о 14-00 год., як зазначено в протоколі затримання, знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги, так як ці обставини підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та начальника сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_11 , які приймаються до уваги, оскільки узгоджуються між собою щодо часу затримання підозрюваного.
Час вчинення кримінального правопорушення відноситься до сукупності ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно-небезпечне діяння, та підлягає встановленню під час досудового розслідування.
Окрім того, варто зауважити, що хоча відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення було внесено о 17-21 год. 21.04.2017 року, однак затримання особи є не слідчою дією, а є процесуальною дією і яка так само як така слідча дія як огляд місця події можуть бути проведені до внесенння відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, висновок про що можна зробити з аналізу положень ст. ст. 208, 214 КПК України.
Пояснення прокурора щодо причин затримання ОСОБА_3 та ОСОБА_10 були підтверджені показаннями допитаного у судовому засіданні в якості свідка начальника сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_11 , який повідомив, що ніяких слідчих дій він не проводив, а під час несення служби звернув увагу на підозрілу поведінку вказаних осіб, про що повідомив у телефонному режимі свого керівника, внаслідок чого відбулося їхнє затримання і про ці обставини ним складено рапорт від 21.04.2017 року, зміст якого відповідає його показанням, наданим у суді.
На теперішній час ухвала слідчого судді про застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного набрала законної сили, що унеможливлює прийняття судового рішення про звільнення його з-під варти на підставі ст. 206 КПК України.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги, поданої захисниками у порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання підозрюваного ОСОБА_3 , відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 29, 55 Конституції України, ст. ст. 9, 206, 208, 214, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України на незаконність затримання, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали об 11-45 год. 20 травня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1