Справа № 729/25/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/613/2017
Категорія - ч.4 ст.152 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

законного представника потерпілої - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000512 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, освіта вища, приватний підприємець, раніше не судимий,

засуджений за ч.4 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто із 23.00 години 19 серпня 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 19 серпня 2016 року до 14 березня 2017 року включно, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_9 користь потерпілої - малолітньої ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 39693 грн.

Звернуто стягнення на належний на праві власності ОСОБА_9 транспортний засіб мотоцикл КМЗ НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , для відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 та покладених на обвинуваченого процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 19 серпня 2016 року, о 20.30 год., ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на польовій дорозі сільськогосподарського поля ПП «Агропрогрес», розташованого між залізничною станцією «Космічна» та с. Осокорівка, Бобровицького району, Чернігівської області, маючи злочинний умисел, спрямований на зґвалтування малолітньої, схопив руками велосипед, на якому їхала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого вона впала на землю. Відразу після цього ОСОБА_9 затягнув малолітню ОСОБА_11 в засіяне поле, де, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка в силу віку та розвитку не розуміла і не могла розуміти дійсного характеру дій ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу шляхом обмеження рухів потерпілої, затуляння рота рукою, спричинення їй тілесних ушкоджень, а також погрожуючи позбавленням життя, проти її волі, вступив із нею в статеві зносини природнім способом. Під час вказаних дій, ОСОБА_9 був затриманий родичами потерпілої ОСОБА_11 . Внаслідок насильницьких дій ОСОБА_9 малолітня ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, який перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України. В обґрунтування скарги послався на неповноту досудового розслідування, яка призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Також вказав на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Частково погоджуючись із обставинами, викладеними у вироку, заперечив факт зґвалтування малолітньої потерпілої. Вказав на розбіжності у показаннях як малолітньої потерпілої, так і її матері - законного представника ОСОБА_7 . Факт зґвалтування ним малолітньої потерпілої також спростовується, на його думку, і висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілої відсутні будь-які тілесні ушкодження в області її зовнішніх статевих органів, прямої кишки та внутрішньої поверхні стегон. Вказав на свої виключно позитивні характеристики.

Крім того, вказав на безпідставність ухвали місцевого суду від 06 квітня 2017 року про заміну адвоката ОСОБА_12 на іншого захисника за призначенням, так як 28.03.2017 року його дружина уклала договір про надання йому правової допомоги з адвокатом ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; прокурора та законного представника потерпілої, які просили вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.4 ст.152 КК України не визнав, пояснивши, що 19 серпня 2016 року знаходився у с. Осокорівка, куди приїхав на таксі. У той день вживав спиртні напої - приблизно 150-200 г горілки. Пізніше пішов у напрямку станції «Космічна». Назустріч йому на велосипеді їхала малолітня ОСОБА_11 . Коли вона порівнялась з ним, то запитав у неї про село. Вона сказала на нього щось образливе. Тоді він схопив її за руку і повалив на землю, але її не бив і не погрожував їй. Лежав на ній, але з неї одяг не знімав і з себе штани також не знімав. Зґвалтування потерпілої не було, так як він розумів, що ОСОБА_11 є малолітньою, а тому добровільно відмовився від цього.

Проте, як убачається зі змісту апеляційної скарги, обвинувачений визнавав себе винним частково, зокрема, у вчиненні замаху на зґвалтування малолітньої потерпілої. При цьому заперечив факт вступу з останньою у статеві зносини.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, потерпіла малолітня ОСОБА_11 у місцевому суді показала, що 19 серпня 2016 року перебувала у гостях у бабусі в с. Осокорівка, Бобровицького району. Приблизно о 19 год. того ж дня, велосипедом поїхала до на залізничну станцію, щоб зустріти матір. Однак матері не дочекалася та поїхала назад у село. Коли їхала полем, побачила незнайомого чоловіка, який її штовхнув, від чого впала з велосипеда. Той чоловік був п`яний, він потягнув її в сою, зняв із неї штани і нижню білизну, примушував вступити в статеві зносини. Руками тримав її за шию, а вона кричала. Сказав, що вб`є, якщо буде кричати. Почав знімати із себе штани та труси. Він тримав її, вона відчувала біль у статевих органах, таке відбувалося приблизно 30-45 хвилин. Потім почула голоси ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які викрикували її ім`я. Кричати не могла, бо чоловік тримав її за горло. Намагалася показати руку із сої. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 побачили її, тоді цей чоловік відпустив її вона побігла до своїх братів. Останні затримали нападника, яким виявився ОСОБА_9 , і повідомили поліцію.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 у місцевому суді показала, що 19 серпня 2016 року її підвіз у с. Осокорівка знайомий чоловік, а зустріти її повинна була донька ОСОБА_15 . Оскільки телефон дочки не відповідав, попросила свого сина та племінника ОСОБА_14 збігати за нею. Почула крик дочки та побачила, що племінник везе її на велосипеді. Наздогнавши ОСОБА_9 , який був п`яним, ОСОБА_7 схопила його і кричала про допомогу. Якийсь молодий хлопець звалив ОСОБА_9 із ніг та викликав поліцію. Донька ОСОБА_15 розповіла, що ОСОБА_9 її зґвалтував і їй було боляче.

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 у місцевому суді показав, що ввечері 19.08.2016 року його мати - ОСОБА_7 повинна була приїхати в село електричкою. Назустріч матері поїхала його сестра ОСОБА_15 . На телефонні дзвінки сестра не відповідала і тому він з двоюрідним братом ОСОБА_14 пішли її шукати. Відчувши, що щось не так, почали бігти. На узбіччі побачили велосипед, на дорозі знаходилися телефон, нижня білизна і тапочки. У сої побачив, що ОСОБА_9 лежав на сестрі та тримав її за руки. На сестрі була відсутня нижня білизна. ОСОБА_13 потягнув ОСОБА_9 за ногу та запитав, чому він лежить на його сестрі. ОСОБА_9 сказав, що не чіпав її. Від останнього був запах алкоголю. ОСОБА_14 забрав ОСОБА_15 та повіз її на велосипеді. Коли прийшла матір, ОСОБА_9 почав тікати, але його схопили.

Допитаний в місцевому суді у якості свідка неповнолітній ОСОБА_14 показав, що вечері 19.08.2016 року його двоюрідна сестра ОСОБА_11 поїхала велосипедом на залізничну станцію зустрічати матір. Пізніше він із ОСОБА_13 , який є братом ОСОБА_15 , пішли шукати останню. Побачили на полі велосипед і обвинуваченого, який лежав зверху на ОСОБА_11 . ОСОБА_14 велосипедом відвіз сестру до села. ОСОБА_16 їм говорив, що не чіпав її.

Окрім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 20.08.2016 року і доданими до нього фототаблицями, згідно якого у кабінеті АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 добровільно видала одяг малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , який був на останній під час вчинення щодо неї кримінального правопорушення; виданий одяг, а саме: спортивні штани та футболку, труси та резинку для волосся, було оглянуто та вилучено (т.1, а.к.п.67-70);

- протоколом огляду місця події від 20.08.2016 року і доданими до нього фототаблицями, згідно якого було оглянуто ґрунтову дорогу між с. Осокорівка Бобровицького району у бік залізничної станції «Космічна», між полем фермерського господарства, з посівами рослин сої, та полем ТОВ «Агрокіровка», з посівами рослин кукурудзи, а також місце, де, за словами потерпілої ОСОБА_11 , її звалив на землю невідомий чоловік. На вказаному потерпілою місці було взято зразки ґрунту (т.1, а.к.п.71-74);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2016 р. з участю потерпілої ОСОБА_11 , згідно якого остання розповіла про обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення (т.1, а.к.п.82-86);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 серпня 2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала за фотографією особу під зображенням № 3, яка вчинила відносно неї злочин; на зображенні під № 3 був ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.87-89);

- протоколом освідування особи від 20 серпня 2016 року, згідно якого було проведено огляд підозрюваного ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.94-97);

- висновком експерта № 221 від 20.08.2016 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_11 , 2006 року народження, виявлені такі тілесні ушкодження: множинні садна тулуба, шиї, обох верхніх кінцівок; синці навкруги рота, шиї, правої верхньої кінцівки, в проекції лівої лопатки, обох сідниць; внутрішньо-шкірні крововиливи в підборідній ділянці, лівого плеча; крововилив у підслизову оболонку верхньої губи. Тілесні ушкодження у вигляді саден утворились від дії тупого предмету по механізму удару та тертя. Тілесні ушкодження у вигляді синців, внутрішньо-шкірних крововиливів, крововиливу під слизову оболонку утворились від дії тупого предмету по механізму удару та тиснення. Всі виявлені тілесні ушкодження, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу, за давністю утворення можуть відповідати строку 19 серпня 2016 року. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, індивідуальні особливості якого на тілесних ушкодженнях не відобразились. За наявними суто судово-медичними даними достеменно встановити кількість знарядь, якими спричинили тілесні ушкодження, не є можливим. Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вона могла піддаватися впливу, не менше 17 травматичних дій. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень на різних поверхнях і анатомічних ділянках тіла, взаємне розташування нападника і потерпілої під час заподіяння тілесних ушкоджень могло змінюватися. При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_11 тілесних ушкоджень в області зовнішніх статевих органів, прямої кишки, внутрішньої поверхні стегон не виявлено. При проведенні судово-медичної експертизи виявлене садно та синець правого передпліччя. У ОСОБА_11 виявлена дівоча пліва кільцеподібної форми, неушкоджена, цілісність якої не порушена. Отвір дівочої пліви з еластичними, заокругленими краями, легко розтягується до 1,7 см. Таким чином, форма і стан дівочої пліви, її еластичність припускають можливість здійснення статевого акту без порушення її цілісності (т.1, а.к.п.107-111);

- висновком експерта № 19/6/-01/901 від 22 листопада 2016 року, згідно якого генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві піднігтьового вмісту з лівої руки ОСОБА_11 є змішаними та містять генетичні ознаки зразків слини потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.115-123);

- висновком експерта № 19/6/-01/896 від 22 листопада 2016 року, згідно якого на наданому на дослідження тампоні із вмістом ротової порожнини ОСОБА_11 виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки вказаних клітин є змішаними і містять генетичні ознаки зразка слини потерпілої ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.232-238);

- висновком експерта № 230 від 6 грудня 2016 року, згідно якого у період вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 19 серпня 2016 року, ОСОБА_9 не страждав психічними захворюваннями, а виявляв ознаки акцентуації рис особистості (згідно МКХ-10, шифр Z 73.1). За своїм психічним станом у період вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 19 серпня 2016 року, ОСОБА_9 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час у ОСОБА_9 не виявлені ознаки психічного захворювання, а виявлені ознаки акцентуації рис особистості (згідно МКХ-10, шифр Z 73.1). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, та надавати відносно них відповідні свідчення. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_9 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (т.1, а.к.п.243-253).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.4 ст.152 КК України, як зґвалтування малолітньої ОСОБА_11 , тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та з використанням безпорадного стану малолітньої, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15 ч.4 ст.152 КК України, з посиланням на висновок експерта №19/6-01/898 від 23.11.2016 року судової молекулярно-генетичної експертизи, спростовуються сукупністю досліджених судом доказів та є непереконливими.

Зокрема, твердження ОСОБА_9 про відсутність факту зґвалтування малолітньої ОСОБА_11 спростовується показами самої потерпілої та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . При цьому, вказані особи не мають жодних підстав обмовляти обвинуваченого, їх покази повністю узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження.

У той же час, ні обвинуваченим, ні його захисником не було надано доказів, які б спростовували свідчення вказаних осіб і доводили невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Відтак, позицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо непричетності останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, місцевий суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, проте, перебуває на обліку у лікаря-психіатра; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, 28 березня 2017 року між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , яка діє в інтересах обвинуваченого, було укладено договір про надання правової допомоги (т.2, а.к.п.91).

Ухвалою Козелецького районного суду від 06 квітня 2017 року було прийнято відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від послуг захисника адвоката ОСОБА_12 та змінено останнього на іншого захисника за призначенням. Своє рішення місцевий суд мотивував обов`язковою участю захисника під час розгляду кримінального провадження даної категорії.

Враховуючи, що постановлення даної ухвали на стадії апеляційного оскарження судового рішення кримінально-процесуальний закон взагалі не вимагає, а колегія суддів діяла виключно в інтересах обвинуваченого, тому відсутні будь-які підстави для скасування цього рішення.

Відтак, порушень місцевим судом під час розгляду кримінального провадження вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 15 березня 2017 року по 20 червня 2017 року включно у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4