Справа № 473/2324/16-к
Номер провадження1-кп/473/146/2016
ВИРОК
іменем України
"15" грудня 2016 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 19.01.2012 року Вознесенським міськрайоним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185, ст.69 КК України до 30 годин громадських робіт,

2. 09.08.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, 69, 101 КК України до 45 діб арешту,

3. 12.11.2012 року Вознесенським міськрайоним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 03 років 07 місяців позбавлення волі,

4. 21.12.2012 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 03 років 07 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування основного покарання 27.08.2015 року в порядку ст.81 КК України умовно достроково на 06 місяців 20 днів,

5. 17.03.2016 року Вознесенським міськрайоним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово працює прибиральником ОСББ «Альянс», учасника проведення антитерористичної операції на сході Україні в 2014 році, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта базова вища, сімейний стан не одружений, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10 ,

потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
22 квітня 2016 року в період часу з 02 годин 00 хвилин по 06 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_18 з метою таємного викрадення чужого майна прибув на територію подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку помітив транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого обвинувачений ОСОБА_18 , користуючись тим, що на місце вчинення злочину прибув обвинувачений ОСОБА_19 , який перебуваючи поруч спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження можливих перешкод вчиненню злочину, шляхом пошкодження замку водійських дверцят автомобілю проник в салон даного автомобілю, звідки таємно викрав бензиновий генератор моделі «WPG 3000» вартістю 3478 гривень 14 копійок, належний потерпілій ОСОБА_11 ..

Після вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_18 спільно з обвинуваченим ОСОБА_19 перенесли викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000» до транспортного засобу легкового автомобілю моделі «ВАЗ 2105» під керуванням водія ОСОБА_22 , який був розташований на відстані біля 100 метрів від місця вчинення злочину.

При проведенні досудового слідства викрадений обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 бензиновий генератор моделі «WPG 3000» був повернутий працівниками поліції потерпілій ОСОБА_11 , внаслідок чого її повністю відшкодовані матеріальні збитки, спричиненні внаслідок вчинення даного злочину.

Крім того, 19 травня 2016 року о 22 годині 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_21 проходив по вулиці 228 ої Стрілкової Дивізії. На зупинці громадського транспорту на перехресті вулиць 228 ої Стрілкової Дивізії та Георгія Берегового, обвинувачений ОСОБА_21 побачив потерпілого ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого у обвинуваченого ОСОБА_21 виник умисел на відкрите викрадення матеріальних цінностей у потерпілого ОСОБА_12 користуючись станом останнього. З метою реалізації виниклого умислу обвинувачений ОСОБА_21 із свого мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_20 та запропонував вчинити вказаний злочин. Погодившись на вчинення даного злочину обвинувачені ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 за попередньою змовою між собою та обвинуваченим ОСОБА_21 на транспортному засобі легковому автомобілі моделі «ВАЗ 2105» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_22 прибули до зупинки громадського транспорту де на той час перебував потерпілий ОСОБА_12 , а неподалік від нього знаходився обвинувачений ОСОБА_21 .. В подальшому обвинувачений ОСОБА_18 підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та наніс йому удар ліктьовим суглобом в область обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_12 впав, а крім того внаслідок даних умисних дій обвинуваченого ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого. Після цього обвинувачений ОСОБА_18 з кишень одягу потерпілого ОСОБА_12 відкрито викрав мобільний телефон моделі «Lenovo A-238», вартістю 1050 гривень, в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» вартістю 15 гривень та сім - карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» вартістю 20 гривень, флеш - карта пам`яті формату micro - SD об`ємом 8 Гб. вартістю 129 гривень 90 копійок, а також гаманець чорного кольору вартістю 239 гривень 25 копійок, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень та пластикова платіжна картка ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я потерпілого, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5990 гривень 83 копійки. Після вчинення пограбування потерпілого ОСОБА_12 обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 на автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_22 поїхали з місця вчинення злочину до банкомату головного міського офісу ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вулиці Центральна /колишня назва Синякова/. По дорозі вони висадили біля крамниці «Княжий келих», що розташована по вулиці Київська /колишня назва Жовтневій революції/ обвинуваченого ОСОБА_21 та поїхали знімати гроші з пластикової платіжної картки потерпілого ОСОБА_12 до вище вказаного банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк». З вказаного банкомату обвинувачені ОСОБА_20 і ОСОБА_19 зняли гроші в сумі 2000 гривень які розділили між обвинуваченими ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 по 500 гривень кожному. Після цього обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 на автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_22 прибули на АЗС «Укрнафта» в місті Вознесенську Миколаївської області, розташовану на вулиці Київська /колишня назва Жовтневої революції/, де обвинувачений ОСОБА_19 придбав 20 літрів бензину «Евро 95» розрахувавшись пластиковою платіжною карткою потерпілого ОСОБА_12 в сумі 542 гривні. Після чого, на цій же АЗС, ці четверо обвинувачених придбали 120 літрів дизельного пального на загальну суму 2350 гривень, знову розрахувавшись за допомогою викраденої картки ПАТ КБ «ПриватБанку», належної потерпілому ОСОБА_12 .. Дизельне паливо в подальшому обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 продали за 1400 гривень, гроші розділили між собою по 300 гривень, а крім того 200 гривень віддали обвинуваченому ОСОБА_21 .. Отримані в результаті пограбування кошти обвинувачені витратили на власні потреби, а обвинувачений ОСОБА_20 мобільний телефон потерпілого ОСОБА_12 моделі «Леново A-238» обміняв на автомобільні запчастини, які використав для ремонту власного автомобіля.

Крім того на початку травня 2016 року в один із днів в балці на березі річки Південний Буг в межах міста Вознесенська Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_18 , маючи намір на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, не маючи на те відповідного дозволу компетентного органу, шляхом збирання зібрав гілки з листями дикоростучих рослин коноплі, які в подальшому подрібнив, після чого просушив та зберігав з 12 травня 2016 року на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_8 , про що ОСОБА_23 була не обізнана. Даний наркотичний засіб обвинувачений ОСОБА_18 зберігав за даною адресою з метою подальшого використання в особистих потребах, шляхом паління, без мети збуту. Частину вказаного наркотичного засобу обвинувачений ОСОБА_18 періодично вживав шляхом паління через саморобний пристрій з двох фрагментів полімерних пляшок.

25 травня 2016 року в період з 06 години 10 хвилин по 07 годину 20 хвилин працівниками Вознесенського ВП ГУНП в ході проведення обшуку домоволодіння та житлового будинку в якому мешкає знайома обвинуваченого ОСОБА_18 громадянка ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_8 , на столі в сараї було було виявлено та вилучено саморобний пристрій для паління у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 9,47 грамів, який обвинувачений ОСОБА_18 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем мешкання громадянки ОСОБА_23 , яка про це була не обізнана, для власного вживання, без мети збуту.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_18 ..
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_18 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 при викладених вище обставинах. Так в квітні 2016 року в нічний час доби, коли він в місті Вознесенську Миколаївської області проходив по території третього мікрорайну по вулиці Героїв України, то побачив біля одного із багатоповерхових будинків, припаркований біля під`їзда транспортний засіб легковий автомобіль моделі «ВАЗ» червоного кольору. Після чого він по мобільному телефону зателефонував обвинуваченому ОСОБА_19 , який прибув до вулиці Героїв України на легковому автомобілі моделі «ВАЗ 2105» під керуванням водія ОСОБА_22 .. Після чого, він, користуючись тим, що на місце вчинення злочину прибув обвинувачений ОСОБА_19 , який перебуваючи поруч спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження можливих перешкод вчиненню злочину, шляхом пошкодження замку водійських дверцят автомобілю, відчинив викруткою салон припаркованого автомобіля і проник в салон даного автомобілю. На задньому сидінні в салоні автомобіля він побачив накритий ковдрою генератор. Він витягнув генератор із салона автомобіля та відтягнув генератор на середину двора, де його чекав обвинувачений ОСОБА_19 .. Він разом з ОСОБА_19 занесли генератор за будинок №16 по вулиці Героїв України, а після чого направилися до місця, де їх залишився чекати легковий автомобіль під керуванням водія ОСОБА_22 та запропонували йому перевезти даний генератор. Даний генератор вони завезли до ОСОБА_19 , після чого ОСОБА_19 знайшов покупця та продав викрадений генератор за 1500 гривень. Після чого він та ОСОБА_19 гроші виручені з продажу генератора поділили між собою.

Крім того в вечірній час 19 травня 2016 року він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_19 були на гаражах, де пили пиво. Потім до їхньої кампанії приєднався ОСОБА_22 , і десь біля двадцять другої години вони на легковому автомобілі моделі «ВАЗ 2105» під керуванням ОСОБА_22 поїхали кататися по місту Вознесенську. На зупинці громадського транспорту в районі залізничного вокзалу на розі вулиць Космонавта Берегового та 228 ої Стрілкової Дивізії вони побачили потерпілого, який був одягнутий у військову форму. Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_22 , на відстані біля 80 100 метрів від зупинки громадського транспорту, на якій знаходився потерпілий, він підійшовши до потерпілого ОСОБА_12 , якому наніс удар рукою в голову, від чого потерпілий ОСОБА_12 впав на землю. Після чого він забрав у потерпілого ОСОБА_12 гаманець, телефон, повернувся знову до автомобіля, і вони поїхали. Під час руху в салоні автомобіля він оглянув гаманець і знайшов там гроші, чеки та кредитні картки. Після чого, підібравши також на місці вчинення злочину ще ОСОБА_21 , якого підвезли до центральної частини міста, де ОСОБА_21 вийшов, вони поїхали до банкомата знімати грошові кошти з пластикової картки потерпілого ОСОБА_12 .. Оскільки він був у розшуку, то він віддав картку потерпілого ОСОБА_20 та ОСОБА_19 .. Коли вони зняли в банкоматі з картки потерпілого ОСОБА_12 дві тисячі гривень, то кошти поділили між собою Крім того, поїхали далі вже без ОСОБА_21 до автозаправки «Укрнафта», де заправили автомобіль під керуванням ОСОБА_22 бензином, розрахувавшись за допомогою картки потерпілого ОСОБА_12 .. Хто розраховувався за бензин карткою потерпілого він не пам`ятає. Він не виходив з салону автомобіля, так як знав. Що він знаходиться у розшуку. Після чого вони поїхали до пункту прийому дизельного пального, який знаходиться на мікрорайоні міста Болгарка. Там вони взяли дві порожні каністри, з якими повернулися на заправку, де набрали в каністри солярки, яку потім здали на тому ж пункті прийому дизпалива. За придбане дизпаливо на автозаправці, також розрахувалися за допомогою картки потерпілого ОСОБА_12 .. Отримані кошти за продаж дизпалива вони також поділили між собою, тобто ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 .. Останньому, тобто ОСОБА_21 завезли гроші пізніше, тобто наступної доби. Мобільний телефон, який був відібраний у потерпілого ОСОБА_12 23 травня 2016 року був обміняний на автозапчастини для ремонту автомобіля, який ремонтував ОСОБА_20 ..

В судовому засіданні він погодився з кількістю та вартістю майна, яким вони заволоділи злочинним шляхом, зазначивши при цьому, що їх дії не потягли тяжких наслідків для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 .. Також він зазначив, що всім без винятку потерпілим, тобто як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_12 повністю відшкодована завдана матеріальна шкода, заподіяна внаслідок вчиненя відносно них даних злочинів, щляхом повернення потерпілій ОСОБА_11 її майна, а потерпілому ОСОБА_12 , крім частини повернутого майна, ще й шляхом відшкодування грошовими коштами.

Вину за фактом незаконного обігу наркотичних засобів визнає частково, так як не згоден з кількістю вилученого наркотичного засобу, та вважає, що ним в травні 2016 року були знайдені та зібрані на околиці міста Вознесенська на березі річки Південний Буг рослини дикоростучої коноплі. З часу коли він її зібрав і до обшуку працівниками поліції, коли вона була вилучена пройшло біля двох тижнів. Він зберігав та сушив коноплю для власного вживання, без мети збуту, яку вживав шляхом паління. Але вважає, що залишок коноплі був менший на пару грамів, ніж та вага, яку визначили та вказали працівники поліції при розлідуванні даного епізоду відносно нього.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_19 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_19 визнав свою вину частково у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 , та не визнав свою вину у вчиненні злочину відносно потерпілої ОСОБА_11 .. При цьому пояснив, що в один із днів квітня 2016 року в вечірній час 23 години йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що йому потрібно перевезти його речі від сусідки, яка мешкає в одній із квартир багатопверховому будинку АДРЕСА_7 . Він саме в цей час був на залізничному вокзалі міста Вознесенська в авомобілі під керуванням ОСОБА_22 .. При цьому ОСОБА_18 розмовляв по мобільному телефону не тільки з ним, а і з ОСОБА_22 , який погодився перевезти речі ОСОБА_18 .. Після чого він разом з ОСОБА_22 , на автомобіля моделі «ВАЗ 2105» під керуванням ОСОБА_22 приїхали на вулицю Героїв України. ОСОБА_22 залишався в салоні автомобіля, а він лише допоміг ОСОБА_18 , який стояв на розі вулиці із генератором, перенести даний генератор та завантажити в багажник автомобіля під керуванням ОСОБА_22 .. Також ОСОБА_18 попросив його завезти генератор до нього до дому, на що він погодився. На ранок наступного дня ОСОБА_18 зателефонував йому на мобільний телефон та попросив знайти покупця для генератора. Він продав генератор за 1500 гривень, і всі гроші віддав ОСОБА_18 .. ОСОБА_18 дав йому із цих грошей лише сто гривень на цигарки. Про те, що генератор був викрадений ОСОБА_18 йому не було відомо. В зв`язку з чим не визнає своєї вини за фактом викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 ..

Крім того 19 травня 2016 року приблизно біля 22 години він, ОСОБА_20 та ОСОБА_18 були на території гаражного кооперативу в гаражі у ОСОБА_20 де ремонтували його машину. ОСОБА_20 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_22 та про щось розмовляв з ним, але зміст цієї розмови він чув. Через декілька хвилин до них приїхав ОСОБА_22 на автомобілі моделі «ВАЗ 2105» та сказав, що потрібно їхати в ОСОБА_24 та підібрати там ОСОБА_21 .. Всі четверо разом поїхали до Зеленого гаю і зупинилися біля ОСОБА_21 , який стояв на розі вулиць Космонавта Берегового та 228 ої Стрілкової Дивизії. При цьому ОСОБА_21 сказав, що на зупинці сидить п`яний чоловік. ОСОБА_18 піщов до нього. Через декілька хвилин ОСОБА_18 повернувся з гаманцем, який забрав у п`яного чоловіка, та розповідав, що гаманець лежав на лавці. Після чого всі поїхали через залізничний вокзал до крамниці «Княжий келих» де висадили ОСОБА_21 , і далі до центральной частини міста Вознесенська, де біля банкомату «ПриватБанку» з картки потерпілого ОСОБА_12 зняли гроші в сумі 2000 гривень, які поділили між собою Після чого поїхали на заправку де ОСОБА_18 запропонував заправити машину під керуванням ОСОБА_22 .. Через деякий час ОСОБА_18 переговоривши по мобільному телефону сказав, що треба їхати в район Болгарки за каністрами. Після чого повернулися знову на заправку де наповнили каністри соляркою і потім вже роз`їхалися по домам. За придбані паливно мастивні матеріали розрахувалися за допомогою картки потерпілого ОСОБА_12 .. Вину визнає частково, так як вважає, що обвинувачений ОСОБА_18 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 вийшов за межі їх домовленості, та вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в той час, коли вони всі домовлялися між собою, що ОСОБА_18 таємно викраде майно потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи стан алкогольного сп`яніня потерпілого, коли він спав на зупинці громадського транспорту.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_20 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_20 визнав свою вину частково та підтвердив вчинення даного злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 при викладених вище обставинах. Він погодилися з кількістю та вартістю майна потерпілого ОСОБА_12 , яким вони заволоділи злочинним шляхом, зазначивши при цьому, що вину він визнає частково, так як вважає, що обвинувачений ОСОБА_18 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 вийшов за межі їх домовленості, та вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в той час, коли вони всі домовлялися між собою, що ОСОБА_18 таємно викраде майно потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи стан алкогольного сп`яніня потерпілого, коли він спав на зупинці громадського транспорту.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_21 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_21 визнав свою вину частково та підтвердив вчинення даного злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 при викладених вище обставинах. Він погодилися з кількістю та вартістю майна потерпілого ОСОБА_12 , яким вони заволоділи злочинним шляхом, зазначивши при цьому, що вину він визнає частково, так як вважає, що обвинувачений ОСОБА_18 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 вийшов за межі їх домовленості, та вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в той час, коли вони всі домовлялися між собою, що ОСОБА_18 таємно викраде майно потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи стан алкогольного сп`яніня потерпілого, коли він спав на зупинці громадського транспорту.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_22 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_22 визнав свою вину частково та підтвердив вчинення даного злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 при викладених вище обставинах. Він погодилися з кількістю та вартістю майна потерпілого ОСОБА_12 , яким вони заволоділи злочинним шляхом, зазначивши при цьому, що вину він визнає частково, так як вважає, що обвинувачений ОСОБА_18 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 вийшов за межі їх домовленості, та вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в той час, коли вони всі домовлялися між собою, що ОСОБА_18 таємно викраде майно потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи стан алкогольного сп`яніня потерпілого, коли він спав на зупинці громадського транспорту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила факт таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000» вартістю 3478 гривень 14 копійок, який її повернутий під час проведення досудового слідства за кримінальним провадженням.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні підвердив факт відкритого заволодіння його майном, який мав місце 19 травня 2016 року о 22 годині 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць 228 ої Стрілкової Дивізії та Георгія Берегового, коли він перебував на зупинці громадського транспорту в стані алкогольного сп`яніння. При цьому він бачив, як повз нього проїхав легковий автомобіль моделі «ВАЗ 2105», який через метрів сто зупинився. Із салону даного автомобіля вийшло четверо молодих чоловіків. В подальшому один із них, як пізніше він дізнався, що це був обвинувачений ОСОБА_18 , підійшов до нього та наніс йому удар ліктьовим суглобом в область обличчя, від чого він впав, а ОСОБА_18 з кишень його одягу відкрито викрав мобільний телефон моделі «Lenovo A-238», в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та сім - карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell», флеш - карта пам`яті формату micro - SD об`ємом 8 Гб, а також гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень та пластикова платіжна картка ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на його ім`я, тобто ОСОБА_12 , на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5990 гривень 83 копійки. Крім ОСОБА_18 до нього ніхто не наближався. Інші особи, які вийшли із салону автомобіля, знаходилися біля автомобіля, та поїхали на ньому далі, коли до них повернувся обвинувачений ОСОБА_18 ..

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що він скуповує, а потім продає дизельне паливо. В ніч на 20 травня 2016 року до нього на легковому автомобіля моделі «ВАЗ 2105» під`їхали ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та запропонували йому придбати у них дизельне пальне. Він погодився, і дав їм дві порожні каністри кожна ємкістю біля 60 літрів для перевезення дизельного палива. Приблизно через пів години ці особи повернулися та привезли йому його каністри, які були повністю заповнені дизельним пальним. Він розрахувався з ними, заплативши за дизельне паливо 1400 гривень, після чого вони поїхали з мікрорайону Болгарка в напрямку до центральної частини міста Вознесенська.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що він працює оператором автозаправочної станції «Укрнафта», яка розташована по вулиці Київська в місті Вознесенську Миколаївської області. В ніч на 20 травня 2016 року обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 на автомобілі моделі «ВАЗ 2105» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_22 прибули на АЗС «Укрнафта», де придбали для заправки автомобіля 20 літрів бензину «Евро 95» розрахувавшись пластиковою платіжною карткою в сумі 542 гривні. Після чого, через деякий час цієї ж доби, ці четверо осіб, на цьому ж автомобілі знову прибули на АЗС, де придбали 120 літрів дизельного пального, знову розрахувавшись за допомогою пластикової картки ПАТ КБ «ПриватБанку».

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що 22 червня 2016 року він був запрошений працівниками поліції бути понятим при проведенні слідчого експерименту за кримінальним провадженням. Цього ж дня слідчим Вознесенського відділу поліції на території двору багатоповерхового будинку №18 по вулиці Героїв України в місті Вознесенську Миколаївської області було проведено слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника адвоката ОСОБА_13 .. Під час даного слідчого експерименту були відтворені обставини вчинення злочину за участю обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за фактом таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000».

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 ..

Підстав для сумнівів в поясненях потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які були допитані в судовому засіданні, у суда немає, так як дані показання потерпілих та свідків суд знаходить об`єктивними достовірними та належними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчиення кримінального правопорушення від 22 квітня 2016 року потерпілою ОСОБА_11 був повідомлений черговий Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про факт таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000» вартістю 3478 гривень 14 копійок. /том №1, а.к.п. 114/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22 квітня 2016 року, слідчим органу досудового розслідування в місті Вознесенську Миколаївської області оглянуто подвір`я житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , під час якого в припаркованому транспортному засобі легковому автомобілі червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю в салоні виявлена відсутність бензинового генератора. /том №1, а.к.п. 115/.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 24 травня 2016 року, був проведений огляд предмету, яким є бензиновий генератор моделі «WPG 3000». /том №1, а.к.п. 116/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №344 від 30 травня 2016 року середня ринкова залишкова вартість предмету, яким є бензиновий генератор моделі «WPG 3000», який був вилучений за фактом крадіжки майна по вулиці Героїв України, 18 в місті Вознесенську Миколаївської області складає 3478 гривень 14 копійок. /том №1, а.к.п. 120 123/.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 08 червня 2016 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано бензиновий генератор моделі «WPG 3000», який повернутий потерпілій ОСОБА_11 , відповідно до зберігальної розписки. /том №1, а.к.п. 124 - 125/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22 червня 2016 року, слідчим органу досудового розслідування на території двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 проведено слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_18 , під час якого відтворені обставини вчинення злочину за участю обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за фактом таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000». /том №1, а.к.п. 126 - 128/.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 22 червня 2016 року речовим доказом за кримінальним провадженням визнано СD диск з відеозаписом слідчого експерименту від 22 червня 2016 року на території двору багатоповерхового будинку АДРЕСА_7 з участю обвинуваченого ОСОБА_18 , під час якого відтворені обставини вчинення злочину за участю обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за фактом таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000». /том №1, а.к.п. 129/.
Відповідно до заяви про вчиення кримінального правопорушення від 20 травня 2016 року потерпілим ОСОБА_12 був повідомлений черговий Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про факт відкритого заволодіння його майном, який мав місце 19 травня 2016 року о 22 годині 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на перехресті вулиць 228 ої Стрілкової Дивізії та Георгія Берегового, коли він перебував на зупинці громадського транспорту. /том №1, а.к.п. 138/.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №251 від 24 травня 2016 року у потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження в виді саден та крововиливів обличчя, які виникли внаслідок дії тупого предмету /предметів/. за давністю могли бути спричинені 19 иравня 2016 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. /том №1, а.к.п. 145 146/.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 25 травня 2016 року, був проведений огляд предмету, яким є мобільний телефон моделі «Lenovo A-238». /том №1, а.к.п. 147/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року середня ринкова залишкова вартість предмету, яким є мобільний телефон моделі «Lenovo A-238», який був вилучений за фактом відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 по АДРЕСА_9 складає 1050 гривень. /том №1, а.к.п. 151 155/.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 26 травня 2016 року, був проведений огляд предмету, яким є чоловічий гаманець чорного кольору. /том №1, а.к.п. 156/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року середня ринкова залишкова вартість предмету, яким є чоловічий гаманець чорного кольору, який був вилучений за фактом відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 по АДРЕСА_9 складає 239 гривень 25 копійок. /том №1, а.к.п. 160 165/.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 14 червня 2016 року речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: мобільний телефон моделі «Lenovo A-238» та чоловічий гаманець чорного кольору, які повернуті потерпілому ОСОБА_12 , відповідно до зберігальної розписки. /том №1, а.к.п. 166 - 167/.

Відповідно до протоколу від 28 липня 2016 року огляду та дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, /том №1, а.к.п. 220/, додатком до нього про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж /том №1, а.к.п. 223 228/, та з додатками до них в виді оптичних носіїв інформації двох DVD - R дисків, за результатами здійснення негласної слідчої дії зняття інформації з мобільних терміналів підозрюваних за кримінальним провадженням, які отримані на підставі двох ухвал Апелійного Суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року та 28 липня 2016 року, копія та оригінал яких, відповідно, долучено до матеріалів кримінального провадження, після зняття з них грифу таємності /том №1, а.к.п. 205 207, 217 - 219/, інформація про зміст розмов в телекомунікаційних мережах операторів мобільного зв`язку при спілкуванні між собою обвинувачених, а також при спілкуванні обвинувачених з іншими особами, яка була зафіксована у відповідних процесуальних документах, суд знаходить належними доказами, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України.

Протоколом обшуку від 25 травня 2016 року, відповідно до якого 25 травня 2016 року в період часу з 06 годин 10 хвилин до 07 годин 20 хвилин працівниками Вознесенського ВП ГУНП в ході проведення обшуку домоволодіння та житлового будинку в якому мешкає знайома обвинуваченого ОСОБА_18 громадянка ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_8 , на столі в сараї було було виявлено та вилучено саморобний пристрій для паління у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 9,47 грамів, який обвинувачений ОСОБА_18 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем мешкання громадянки ОСОБА_23 , яка про це була не обізнана, для власного вживання, без мети збуту. /том №1, а.к.п. 231 232/.

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №560 від 02 червня 2016 року, згідно якого надані на експертизу частини рослини, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину дорівнює 9, 47 грамів. /том №1, а.к.п. 236 - 238/.

Речовим доказом за кримінальним провадженням, яким був визнаний вилучений під час проведення обшуку: наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 9,47 грамів /в ході експертного дослідження використано 0,12 грамів/, повернуто відповідно - 9,35 грамів, який відповідно до квитанції 1/30 від 26 липня 2016 року про отримання на зберігання даного речового доказу в полімерному сефі пакунку експертної служби № 3140240 переданий на збереження до камери зберігання речових доказів Вознесенського МВ УМВС. /том №1, а.к.п. 239 - 240/.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що він не пам`ятає того, щоб вранці 25 травня 2016 року він був залучений в якості понятого при проведенні обшуку домоволодіння та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 , під час якого б були вилучені працівниками поліції наркотичні засоби.

Дані показання свідка ОСОБА_29 суперечать всім іншим доказам за даним епізодом кримінального провадження, зокрема самому протоколу обшуку, в якому маються підписи понятого ОСОБА_29 , які йому були пред`явлені для огляду в судовому засіданні, і він погодився, що дані підписи як понятого в протколі обшуку виконані особисто ним.

Крім того суд визнає недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /том №1, а.к.п. 173 174, 176 177, 179 180, 182 183, 185 186, 188 189, 191 192, 194 195/, так як слідчі дії за даними протоколами з участю потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_26 , проведені з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового слідства при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані ні з потерпілим ОСОБА_12 , ні з свідком ОСОБА_26 .. Крім того в даних протоколах не коректно сформульовано питання, яке ставилося потерпілому ОСОБА_12 та свідку ОСОБА_26 , тобто в питанні, яке занесено до кожного із протоколів, не з`ясовані обставини, за яких вони бачили цю особу, яка ними впізнавалася.

А наліз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ..

Мотиви зміни обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.28 КК України з лочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України з лочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Як встановлено в судовому засіданні між обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не було попередньої змови, при таємному заволодінні майном потерпілої ОСОБА_11 , так як заздалегідь, тобто до початку злочину, вони не домовлялися про його спільне вчинення. Крім того обвинувачений ОСОБА_19 не був виконавцем даного злочину, а лише сприяв обвинуваченому ОСОБА_18 , у вчиненні даного злочину, шляхом допомоги в перенесенні та завантаженні а транспортний засіб викраденого бензинового генератора, а також при вчиненні злочину обвинуваченим ОСОБА_18 , перебував поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження можливих перешкод вчиненню злочину.

Відповідно до ч.1 ст.29 КК України в иконавець злочину підлягає кримінальній відповідальності за статтею особливої частини КК України, яка передбачає вчинений ним злочин.

Відповідно до ч.2 ст.29 КК України пособник підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.

Відповідно до ч.3 ст.29 КК України о знаки, що характеризують особу окремого співучасника злочину, ставляться в вину лише цьому співучасникові. Інші обставини, що обтяжують відповідальність і передбачені у статтях Особливої частини цього Кодексу як ознаки злочину, що впливають на кваліфікацію дій виконавця, ставляться в вину лише співучаснику, який усвідомлював ці обставини.

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , в частині їх стверджувань, що обвинувачений ОСОБА_18 при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 вийшов за межі їх домовленості, та вчинив відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 , в той час, коли вони всі домовлялися між собою, що ОСОБА_18 таємно викраде майно потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи стан алкогольного сп`яніня потерпілого, коли він спав на зупинці громадського транспорту.

Дані обставини не доведені в судовому засіданні, так як після спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_12 , що бачили всі інші обвинувачені, вони продовжили спільні та узгоджені дії, які були розпочаті за попередньою змовою між ними, та були спрямовані на продовження вилучення майна потерпілого ОСОБА_12 , а саме грошових коштів з пластикової платіжної картки потерпілого ОСОБА_12 за допомогою банкомата КБ ПАТ «Приватбанк» та платіжних систем в мережі АЗС «Укрнафта».

В зв`язку з даними обставинами, суд не може при ухваленні вироку застосувати вимоги ч.5 ст.29 КК України, відносно обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , відповідно до якої с півучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалося їхнім умислом.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачені діяли з прямим умислом, вони усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, як при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 всіма обвинуваченими, так і при вчиненні злочину відносно потерпілої ОСОБА_11 обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ..

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_19 щодо відсутності його вини при заволодінні майном потерпілої ОСОБА_11 ..

Невизнання в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_19 своєї вини, при вчиненні злочину відносно потерпілої ОСОБА_11 , суд вважає спробою обвинуваченого ОСОБА_19 уникнути кримінальної відповідальності за цим епізодом кримінального провадження, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_19 критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати злочинну неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні злочину, при таємному заволодінні майном потерпілої ОСОБА_11 ..

Разом з тим, суд знаходить логічними та послідовними показання обвинуваченого ОСОБА_18 за цим епізодом, який був допитаний в судовому засіданні, які цілком узгоджуються та відповідають всім іншим доказам за кримінальним провадженням за цим епізодом, які були досліджені в судовому засіданні, та які суд визнав належними, достатніми та допустимими, в тому числі і протоколу проведення слідчого експерименту від 22 червня 2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_18 , під час якого відтворені обставини вчинення злочину за участю обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за фактом таємного викрадення в ніч на 22 квітня 2016 року з території подвір`я багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , де біля під`їзду даного будинку був припаркований транспортний засіб легковий автомобіль червоного кольору моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з якого шляхом відкриття салону автомобіля, внаслідок пошкодження замку водійських дверцят автомобілю був таємно викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000».

Показання обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_22 , який перевозив викрадений бензиновий генератор, в частині штучного створення алібі обвинуваченому за цим епізодом ОСОБА_19 , та пояснень, що ОСОБА_19 весь час знаходився в полі його зору, від прибуття на вулицю Героїв України і до їх від`їзду після завантаження в автомобіль бензинового генератора, не спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_18 , в частині того, що він /тобто обвинувачений ОСОБА_18 /, користуючись тим, що на місце вчинення злочину прибув обвинувачений ОСОБА_19 , який перебуваючи поруч спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження можливих перешкод вчиненню злочину, а після його вчинення спільно з обвинуваченим ОСОБА_19 перенесли викрадений бензиновий генератор моделі «WPG 3000» до транспортного засобу легкового автомобілю моделі «ВАЗ 2105» під керуванням водія ОСОБА_22 , який був розташований на відстані біля 100 метрів від місця вчинення злочину.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_18 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_18 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене групою осіб, повторно, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підлягає виключенню з обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_18 кваліфікуюча ознака вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в виді попередньої змови групи осіб, як така, що не доведена в судовому засіданні.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_19 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_19 , суд кваліфікує за ч.5 ст.27 ч.2 ст.185 КК України, як пособник у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому групою осіб, за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Підлягає виключенню з обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_19 кваліфікуюча ознака вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в виді попередньої змови групи осіб, як така, що не доведена в судовому засіданні.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_20 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_20 , суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_21 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_21 , суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_22 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_22 , суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_18 ..
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд визнає рецидив злочинів.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_19 ..
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_19 , суд визнає повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_19 , судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_20 ..
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд визнає повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_20 судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_21 ..
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_21 , суд визнає повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_21 , судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_22 ..
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_22 , суд визнає повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_22 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання
При визначенні виду та міри покарання, яке слід засосувати відносно обвинувачених, суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, два із яких є злочинами середньої тяжкості, один - є тяжким злочином. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_18 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_18 , який посередньо характеризуються за місцем проживання, є судимим. /том №1, а.к.п. 246 253/.

Суд вважає, що основні види покарання в виді позбавлення волі, за кожний вчинений злочин, відносно обвинуваченого ОСОБА_18 будуть необхідними та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 суд застосовує вимоги ч.1 ст.70 КК України та не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_18 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року, яким його визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_18 призначено покарання в виді 04 років 01 місяця позбавлення волі.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, їх суспільну небезпеку та дані про його особу.

В зв`язку з цим, суд враховує, шо обвинуваченим ОСОБА_19 вчинено два злочини, один із яких є злочином середньої тяжкості, один - є тяжким злочином. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_19 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_19 встановлено, що після вчинення ним даних злочинів, він працевлаштувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, проходив військову службу в зоні проведення антитерористичної операції на сході Україні в листопаді 2014 року, є не судимим. /том №1, а.к.п. 271 284, 303/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочинів, їх наслідки, та інші обставини, суд дійшов висновку, що повинні бути призначені покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальних меж для даного виду покарання, встановлених санкціями ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Суд вважає, що дані види основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_19 будуть необхідними та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчинених злочинів обвинуваченим ОСОБА_19 , відсутність тяжких наслідків після їх вчинення, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_19 , суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпеку та дані про його особу.

В зв`язку з цим, суд враховує, шо обвинуваченим ОСОБА_20 вчинений злочин, який є тяжким. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_20 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_20 встановлено, що він має неповну вищу освіту, за місцем проживання характеризується посередньо, є не судимим. /том №1, а.к.п. 263 270/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки та інші обставини, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі для даного виду покарання, встановленого санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_20 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_20 , відсутність тяжких наслідків після його вчинення, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_20 , суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_21 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпеку та дані про його особу.

В зв`язку з цим, суд враховує, шо обвинуваченим ОСОБА_21 вчинений злочин, який є тяжким. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_21 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_21 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, є не судимим. /том №1, а.к.п. 285 291/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки та інші обставини, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі для даного виду покарання, встановленого санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_21 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_21 , відсутність тяжких наслідків після його вчинення, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_21 , суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_22 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпеку та дані про його особу.

В зв`язку з цим, суд враховує, шо обвинуваченим ОСОБА_22 вчинений злочин, який є тяжким. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_22 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_22 встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, є не судимим. /том №1, а.к.п. 254 262, 304/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки та інші обставини, суд дійшов висновку, що повинно бути призначено покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі для даного виду покарання, встановленого санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_22 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_22 , відсутність тяжких наслідків після його вчинення, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_22 , суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /том №1, а.к.п. 124 125, 129, 166 167, 221 222, 239 - 240/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. /том №1, а.к.п. 119, 150, 159, 235/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_18 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.2 ст.185 КК України в виді 02 /двох/ років позбавлення волі.

-за ч.2 ст.186 КК України в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

-за ч.1 ст.309 КК України в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_18 призначити 04 /чотири/ роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_18 призначити 05 /п`ять/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_18 обчислювати з 25 травня 2016 року, тобто з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року до виконання, зарахувавши обвинуваченому ОСОБА_18 в строк відбуття основного покарання строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення в зв`язку з розглядом кримінального провадження №473/2324/16-К з 03 червня 2016 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

ОСОБА_19 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 - ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

-за ч.5 ст.27 - ч.2 ст.185 КК України в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

-за ч.2 ст.186 КК України в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання ОСОБА_19 призначити 04 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_19 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_20 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_20 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_21 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_21 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_22 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_22 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: бензиновий генератор моделі «WPG 3000», який відповідно до зберігальної розписки повернутий потерпілій ОСОБА_11 залишити потерпілій ОСОБА_11 , як законному власнику даної речі. /том №1, а.к.п. 124 - 125/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: СD диск з відеозаписом відтворення обставин проведення слідчого експерименту від 22 червня 2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_18 , який долучено до кримінального провадження під час проведення судового слідства зберігати в матеріалах кримінального провадження. /том №1, а.к.п. 129/.

Речові докази за кримінальним провадженням: мобільний телефон моделі «Lеnоvо A-238» та гаманець, які відповідно до зберігальної розписки повернуті потерпілому ОСОБА_12 залишити потерпілому ОСОБА_12 , як законному власнику даних речей. /том №1, а.к.п. 166 - 167/.

Речові докази за кримінальним провадженням: два DVD диска з записами інформації, знятої з каналів операторів мобільного зв`язку, які долучено до кримінального провадження під час проведення судового слідства зберігати в матеріалах кримінального провадження. /том №1, а.к.п. 221 222/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 9,47 грамів /в ході проведення експертизи використано 0,12 грамів/, який вагою 9,35 грамів, зберігаються в камері збереження речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, відповідно до квитанції з порядковим номером 1/30 від 26 липня 2016 року про отримання на зберігання даного речового доказу в полімерному сефі пакунку експертної служби № 3140240 знищити. /а.к.п. 239 - 240/.

Судову витрату, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 660 /шістсот шістдесят/ гривень 30 копійок за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №560 від 02 червня 2016 року. /том №1, а.к.п. 235/.

Судову витрату в розмірі ? її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 219 /двісті дев`ятнадцять/ гривень 90 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №344 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 119/.

Судову витрату в розмірі ? її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_19 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 219 /двісті дев`ятнадцять/ гривень 90 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №344 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 119/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 150/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_19 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 150/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_20 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 150/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_21 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 150/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_22 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №343 від 30 травня 2016 року. /том №1, а.к.п. 150/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року. /том №1, а.к.п. 159/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_19 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року. /том №1, а.к.п. 159/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_20 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року. /том №1, а.к.п. 159/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_21 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року. /том №1, а.к.п. 159/.

Судову витрату в розмірі 1/5 її частини, яка документально підтверджена в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_22 на користь держави в особі Вознесенського відділення Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, Банк УДК в Миколаївській області р/р 0007, код платежу 24060300, код банку 38037770, МФО 826013: 87 /вісімдесят сім/ гривень 96 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи №357 від 06 червня 2016 року. /а.к.п. 159/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1