В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007510 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.06.2001 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст.142 ч. 1, 94, 42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.10.2009 року по відбуттю строку покарання;

-15.11.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.02.2013 року по відбуттю строку покарання;

-30.01.2014 року Дніпровським районним судом м. Києві за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 2 роки;

-16.11.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 26.05.2016 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні магазину «Улыбка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 32-А, розпочав конфлікт з ОСОБА_7 . Після чого, у ОСОБА_6 , на ґрунті особистої неприязності до ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, наніс спочатку один удар лівою рукою в область голови ОСОБА_7 , після чого, останній знепритомнів та впав на підлогу.
В подальшому, о 21:46:45 годині ОСОБА_7 опритомнів та підвівся, в цей час, а саме о 21:46:58 годині, ОСОБА_6 повторно наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_7 , від чого останній знову втратив свідомість та впав на підлогу.
Згідно висновку експерта №39/1261/2 від 17.10.2016 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено наступне: садно та синець в ділянці голови, крововилив в м`які тканини голови, субдуральний крововилив над правою півкулею мозку, об`ємом близько 120 мл., субарахноїдальний крововилив, який пориває півкулі мозку та мозочку, кров в шлуночках мозку, здавлення мозку та вторинні крововиливи в стовбур мозку та лівий таламус. Весь вищевказаний комплекс ушкоджень в ділянці голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та цивільний позов визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 26.05.2016 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він знаходився у приміщенні магазину «Улыбка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 32-А, де побачив потерпілого ОСОБА_7 з яким у нього виник словесний конфлікт в ході якого він наніс останньому два удари рукою в ділянку голови від яких потерпілий знепритомнів та впав на підлогу.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 /а.п. 13-14/ про відшкодування 200 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілому - цивільному позивачу було завдано моральну /немайнову/ шкоду, розмір якої суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити вимоги потерпілого/цивільного позивача в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого на його користь 200 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.121 КК України, за який він засуджується цим вироком, та злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року, до 4 місяців арешту, остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23.11.2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою згідно ч.5 ст.72 КК України, до моменту постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні ком пакт-диск DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі /а.п. 13-14/.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати не понесені.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: