Провадження № 1-кп/734/1/17 Справа № 734/3115/16-к
іменем України
04 квітня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобринка Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, офіційно не одруженого, на час скоєння злочину - військовослужбовця військової служби за контрактом на особливий період, курсанта 1 навчального взводу 14 навачальної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції,
ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи на меті тимчасово ухилитися від виконання обовязків військової служби, без поважних причин, не отримавши відповідного дозволу, 29 серпня 2016 року у вечірній час самовільно залишив територію військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , та відправився до місця свого проживання, де займався особистими справами, не повязаними з проходженням військової служби, тобто, проводив час на власний розсуд до 15 вересня 2016 року, чим здійснив ухилення від військової служби, що виявилось в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав наступні показання. 29 серпня 2016 року він не повернувся до військової частини з наданої йому відпустки, оскільки його дружина (з якою він фактично перебуває в шлюбних відносинах) перебувала у лікарні, а її діти були самі вдома. Повернувся він до місця розташування військоовї частини добровільно 15 вересня 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом було визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.
В подальшому судом було змінено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, оскільки обвинувачений не визнавав, що самовільно залишив військову частину, а стверджував, що просто не повернувся з наданої йому відпустки, з огляду на що було досліджено докази на підтвердження даних обставин.
Відповідно до довідки-доповіді, складеної за підписом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 29 серпня 2016 року під час проведення вечірньої перевірки особового складу 13-ї навчальної батареї навчального дивізіону було виявлено відсутність курсанта солдата к/с ОСОБА_3 , пошуки на території військової частини та прилеглій території позитивних результатів не принесли. На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідає. На даний момент його місце знаходження не відомо. По даному факту призначено проведення службового розслідування до 08 вересня 2016 року.
Згідно з копії з Наказу «Про підсумки проведення розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом к/с ОСОБА_3 » № 1627 від 09.09.2016 року ОСОБА_3 29 серпня 2016 року був на вечері, а близько 21 години під час шикування на вечірню перевірку була виявлена відсутність солдата ОСОБА_3 без поважних причин.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 .
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно спряв розкриттю злочину та визнав свою вину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, обставин справи, особи обвинуваченого, тих обставин, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та визнав свою вину, тобто обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, тому йому покарання має бути призначено у виді позбавлення волі, проте нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, тобто, із застосуванням ст. 69 КК України.
Запобіжні заходи в межах кримінального провадження не обиралися.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.
Строк відбуття покарання обраховувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1