БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/75/17
Справа № 356/163/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року Березанський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання т.в.о начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2017 року т.в.о начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до Березанського міського суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 05 лютого 2017 року до ЧЧ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області звернувся ОСОБА_5 із повідомленням про те, що невідомі особи здійснили крадіжку його особистого майна за адресою АДРЕСА_1 , чим завдали ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 та розпочато досудове розслідування.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 03 лютого 2017 року по 04 лютого 2017 року невідомі особи через вхідні двері будинку проникли всередину, звідки скоїли крадіжку металевих решіток, металевого ліжка. В подальшому, невідомі особи через горище господарської будівлі проникли всередину гаражного приміщення та звідти скоїли крадіжку 30 м мідного кабелю та алюмінієвого зливу, довжиною 9 м.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, 08 лютого 2017 року було проведено огляд місця події на території подвір`я по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . В ході огляду подвір"я по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , було вилучено 6 водостічних жолобів загальною довжиною 9 м та направлено до Березанського ВП, та які, відповідно, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, слідчий зазначив, що виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, а саме на 6 водостічних жолобів загальною довжиною 9 метрів, які належать ОСОБА_5 .

Належним чином повідомлені слідчий, прокурор, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Неприбуття вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання 05 лютого 2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 та розпочато досудове розслідування за фактом крадіжки особистого майна, належного ОСОБА_5 (а.с. 1). Факт звернення ОСОБА_5 до правоохоронних органів підтверджується також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне парвопорушення (або таке, що готується) від 05 лютого 2017 року (а.с. 7-8).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 лютого 2017 року на території подвір`я по АДРЕСА_2 під час огляду місця події виявлено 6 алюмінієвих водостічних жолобів загальною довжиною 9 м та шириною 14 см, які вилучено та направлено до Березанського ВП (а.с. 12-13).

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів та грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 зазначеної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказане клоптання було передане судді ОСОБА_1 відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, оскільки судді ОСОБА_1 було передано на розгляд клопотання про надання дозволу на проведення огляду іншого володіння особи у тому самому кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000032 (а.с. 14).

Суд звертає увагу на те, що у задоволенні клопотання про надання дозволу на огляд іншого володіння особи, а саме - території подвір`я по АДРЕСА_2 , за адресою якого проживає ОСОБА_6 , було відмовлено, зокрема, із з підстави, яка випливає з ч. 3 ст. 233 КПК України. Так, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Враховуючи те, що 10 лютого 2017 року слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про надання дозволу на огляд іншого володіння особи (провадження № 1-кс/356/75/17, справа № 356/163/17), встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутня правова підстава для накладення арешту на майно, що є необхідною умовою, яка має бути врахована слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно, яка прямо передбачена п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Крім того, слідчий суддя, аналізуючи матеріали клопотання, звертає увагу на те, що порушено строки звернення, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме: клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Як вбачається із копії пртоколу огляду місця події від 08 лютого 2017 року, вказане у клопотанні майно було вилучено у день складення протоколу, тобто 08 лютого 2017 року, тоді як клопотання надійшло до суду 10 лютого 2017 року. Окремо суд наголошує на тому, що, оскільки у задоволенні клопотання про надання дозволу на огляд іншого володіння особи було відмовлено ухвалою слідчого судді від 10 лютого 2017 року, немає підстав для застосування абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме того, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Клопотань про поновлення строку для звернення до суду надано не було.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 06 лютого 2017 року вбачається, що прибувши до будинку АДРЕСА_1 05 лютого 2017 року він виявив, що з нього було викрадене його особисте майно, а саме металеве ліжко, грати з вікон, 30 м мідного трьохфазного кабелю бувшого у використанні, алюмінієвий коньок довжиною 9 м, які потерпілий зміг би впізнати, побачивши їх (а.с. 9).

З протоколу огляду місця події від 08 лютого 2017 року вбачається, що у день складення протоколу під час огляду подвір`я по АДРЕСА_2 , який проводився у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній вказав, що алюмінієві водостічні жолоби у кількості 6 штук загальною довжиною 9 метрів, які знаходились на подвір`ї - належать йому та були в нього викрадені з будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Жодних документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, суду надано не було.

Окрім цього, жодним чином не було зазначено, за якими ознаками ОСОБА_5 ідентифікував алюмінієві водостічні жолоби у кількості 6 штук загальною довжиною 9 метрів, які були тимчасово вилучені під час огляду місця події 08 лютого 2017 року з майном, яке було у нього викрадено, адже серед переліку викраденого у нього майна, відображеного в протоколі допиту потерпілого від 06 лютого 2017 року, не міститься алюмінієвих водостічних жолобів у кількості 6 штук загальною дожиною 9 метрів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задовленні клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98, 167, 170-173, 233, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання т.в.о начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом 05 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Суддя ОСОБА_1