Справа № 592/4384/16-к
Провадження № 1-кп/592/74/17
ВИРОК
06 квітня 2017 року м.Суми Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
потерпілої ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей СМР ОСОБА_7 ,
представника ювенальної превенції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, гр-на України, українця, з середньою освітою, студента другого курсу групи КМ 51 Сумського державного університету, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-за ч.2 ст.121 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він, будучи неповнолітнім, 07.02.2016 року, близько 20:00 години в кімнаті квартири АДРЕСА_2 втрутився у словесний конфлікт між його матір`ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_10 на побутовому ґрунті, в ході якого батько ображав матір. Тому захищаючі свою матір, неповнолітній ОСОБА_9 почав робити батьку зауваження, щоб останній не чіпав матір. Але батько на зауваження не реагував та продовжував ображати матір. На чергове його зауваження батько- ОСОБА_10 спробував нанести йому удар, проте зважаючи на сильне алкогольне сп`яніння промахнувся. Натомість неповнолітній ОСОБА_9 розлютившись на батька за образи в бік матері, усвідомлюючи, що останній перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, що вплинуло на можливість координувати рухи, розуміючи свої фізичні переваги та наявність навиків, які отримав в процесі зайняття боксом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом на заподіяння шкоди здоров`ю, знаходячись обличчям до батька, наніс йому з силою перший удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме праве око. Від отриманого удару ОСОБА_10 впав на підлогу обличчям вниз, виставивши перед собою руки. Підвівшись ОСОБА_10 зробив крок у бік сина намагаючись його вдарити. У відповідь ОСОБА_9 не зупиняючись на скоєному, продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, наніс другий удар кулаком правої руки в щелепу ОСОБА_10 та відразу наніс з силою третій удар кулаком лівої руки в праве око. Від ударів ОСОБА_10 знову впав на підлогу. Далі ОСОБА_9 взяв його за ногу та за руку і витягнув в коридор, де ОСОБА_10 піднявшись знову почав сваритись і в цей час із сусідніх кімнат вийшли сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які тримали ОСОБА_10 за руки, тим самим заспокоювали його. Після даного конфлікту ОСОБА_10 пішов до своєї кімнати та ліг спати. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 від отриманих травм помер.
В обвинуваченні також вказано, шо ОСОБА_9 умисно спричинив своєму батькові ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми. Субдуральної гематоми лівої півкулі з переходом на основу головного мозку (200 мл.), крововиливу під м`яку оболонку головного мозку, набряку та стиснення речовини головного мозку, в ділянці правового ока крововилив синьо-фіолетового кольору овальної форми розмірами 6х4 см., на верхній повіці на тлі крововилива мається рана дугоподібної форми вертикально направлена дуга її відкрита вліво розмірами 1,3х0,3 см, глибиною 0,4 см., на 2 см. нижче рани її нижнього кінця на нижній повіці горизонтальна рана; на нижній повіці на тлі крововиливу рана лінійної форми горизонтально направлена, розмірами 1х0,1 см., глибиною 0,2 см.; в ділянці верхньої губи справа садно овальної форми, розмірами 0,8х0,5см; в проекції садна на внутрішній поверхні верхньої губи рана лінійної форми горизонтально направлена розмірами 1,5х0,3 см., глибиною 0,2 см.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 смерть настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку (200 мл.) та ускладнилася розвитком набряку та стиснення речовини головного мозку, на фоні алкогольної інтоксикації. Травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.
Однак, дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому такий висновок суд робить на підставі наданих стороною обвинувачення і ретельно досліджених судом доказів.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст.121 КК України винним себе в побитті батька визнав і по суті обвинувачення пояснив, що він разом з матір`ю і батьком проживали в одній кімнаті в гуртожитку. Його батько ОСОБА_10 зловживав спиртними напоями протягом тривалого часу і як йому потім стало відомо від матері, постійно бив її. 07.02.2016 року, у вечірній час, коли він прийшов додому, то його батько ОСОБА_10 знову був дуже п`яний і кричав на матір, намагаючись побити її. Мати зізналась, що батько б`є її. Він став умовляти батька щоб той перестав ображати матір та не чіпав її. Але батько на його умовляння не реагував, продовжував кричати і став іти на матір щоб вдарити її. З метою не допустити побиття матері він встав між батьком і матір`ю, закривши її своїм тілом та хотів з матір`ю вийти з кімнати в коридор. Однак, батько став іти на них і спробував вдарити його кулаком. Він ухилився від цього удару і встиг відвинути матір з-під удару. Після чого, батько почав штовхати матір. Він просив щоб батько заспокоївся. В цей момент батько замахнувся і знову спробував вдарити його кулаком в обличчя, але він знову ухилився від цього удару і у відповідь вдарив батька кулаком не в повну силу в обличчя. Оскільки батько був п`яний, то впав на підлогу. Він став відходити назад щоб вийти у коридор. Батько вскочив з підлоги і побіг на нього та замахнувшись знову спробував вдарити його кулаком в обличчя. Але він знову ухилився. Однак батько, знову підбіг до нього і спробував вдарити кулаком в обличчя. Він ухилився і щоб зупинити батька, відштовхнув його рукою в обличчя. Батько знову не встояв на ногах із-за стану сп`яніння і впав на підлогу. Після цього, він взяв батька за ногу і руку та витягнув у загальний коридор, думаючи, хоча б у такий спосіб заспокоїти батька. Однак батько продовжував поводити себе агресивно. На крики матері про допомогу, вийшли сусіди, схватили батька за руки і стали його утримувати і заспокоювати оскільки в коридорі він знову ліз до нього і матері в бійку. Батько намагався вирватись від них, але сусіди його утримали і тільки завдяки цьому батько заспокоївся. Після чого, батько ходив на кухню, курив там, потім зайшов в кімнату і закрився зсередини. Він з матір`ю пішли на загальну кухню і стояли там, оскільки батько в кімнату їх не пускав. Вони викликали міліцію. Прийшов дільничний інспектор, спитав у батька чи буде той писати заяву, батько відмовився і дільничний пішов, нічого не зробивши. Батько ще допив горілку і ліг спати. Після чого він з матір`ю теж лягли відпочивати. Вночі батько ще виходив покурити. Близько другої години ночі, мати сказала, що батько не дихає і вони викликали міліцію.
Судом була допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_10 , показання якої на думку прокурора є доказом винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому злочині і яка суду показала, що вона нічого не має проти свого онука обвинуваченого ОСОБА_9 якого охарактеризувала виключно з позитивної сторони. Стосовно свого загиблого сина ОСОБА_10 пояснила, що він тривалий час зловживав спиртними напоями, постійно знущався над своєю дружиною ОСОБА_6 , постійно бив її перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Вона неодноразово просила сина не бити дружину, кодувала його від алкоголю, але це ніякого результату не дало. Останній рік син дуже сильно знущався і бив дружину. В січні місяці 2016 року, син, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння десь впав і цілий місяць жалівся їй, що у нього болить кіпчик і дуже сильно болить голова, а 12.01.2016 року син ще падав в умивальнику і сильно вдарився головою про що також їй жалівся. Він також надоїв і своїм сусідам із-за постійних сварок з ними. Подробиці подій які сталися 07.02.2016 року їй не відомі, але у тому, що трапилось вважає винуватим свого сина ОСОБА_10 , а свого онука обвинуваченого ОСОБА_9 повістю виправдовує і вважає, що він діяв правильно захищаючи свою матір і себе від п`яного батька, який намагався побити їх, тому просить щоб суд виправдав онука.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого, суду показала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 . Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_9 . Проживала вона з чоловіком та сином в одній кімнаті у гуртожитку. Її чоловік дуже довго зловживав спиртними напоями і постійно бив її, заподіюючи тілесні ушкодження. Однак до правоохоронних органів вона не зверталась. З 07 грудня 2015 року чоловік пішов у запой і щоденно став зловживати спиртними напоями та постійно бив її. Він пив круглу добу, навіть поплутав день з ніччю. 07.02.2016 року з самого ранку, з 05:30 години чоловік вже був п`яний, накинувся на неї та знову побив. Протягом того дня він продовжував пити горілку. Оскільки він не давав їй спати, тому вдень після обіду вона лягла відпочити. Чоловік підійшов до неї і став називати іншим іменем, потім взагалі не впізнавав її і питав ти, хто. Коли ввечері син повернувся додому, то чоловік у його присутності знову став чіплятися до неї та став штовхати її і намагався знову побити. Син втрутився і став казати батькові щоб той не штовхав її. Однак батько продовжував штовхати її та хотів вдарити сина кулаком в обличчя, але син ухилився. Після чого батько знову спробувати вдарити його, але син відвів його руку в сторону і у відповідь вдарив батька в обличчя рукою. Той посунувся назад, а потім впав вперед на підлогу. Але одразу ж підвівся на ноги і пішов на сина, який в цей момент закривав її. Батько знову замахнувся і спробував вдарити сина, але той ухилився і просто відштовхнув батька попавши йому в губи та умовляючи щоб той припинив бійку. Коли батько знову упав на підлогу, то син витягнув його за руку і ногу в коридор, думаючи, що там він заспокоїться. В коридорі батько підвівся на ноги і знову намагався напасти на сина. Вона почала кричати і звати сусідів на допомогу. На її крики в коридор вибіг сусід ОСОБА_12 , схватив її чоловіка за руки, не даючи змоги вдарити сина і почав тримати його. Ще вибігла сусідка ОСОБА_11 , яка також держала чоловіка і умовляла заспокоїтись. Чоловік став від них вириватись і ударився головою об лічильник, який висів на стіні, а потім вдарився ще головою об стінку. Потім сусіди його трохи заспокоїли, він пішов на кухню покурив там і пішов в кімнату закрившись з середини на замок. Вона подзвонила в психіатричну лікарню, розклала про все і сказала, що боїться йти додому. Лікарі сказали, що оскільки з нею нічого не трапилось, то це не їх випадок і порадили викликати міліцію, що вона і зробила. Прийшов дільничний, спитав у чоловіка чи буде той писати заяву на сина, той сказав що не буде і дільничний пішов, нічого не зробивши. Після чого, чоловік ще допив горілку, вийшов з кімнати покурив і ліг спати. Близько другої години ночі вона чомусь прокинулась, було тихо. Вона до чоловіка, а він не дихав. Після чого вона розбудила сина, розказала йому і викликала міліцію. Вважає, що її син ні в чому не винуватий, оскільки захищав її та захищався сам від п`яного батька, який намагався побити їх. З приводу чоловіка ще додала, що той зловживав спиртними напоями більше ніж півтора роки і коли нап`ється, то ставав дуже агресивним і постійно бив її та чіплявся до сина.
Свідок обвинувачення ОСОБА_12 суду показав, що він проживає у гуртожитку на одному поверсі з сім`єю ОСОБА_13 . 07.02.2016 року він був у себе вдома. Близько 20:00 години вийшов в коридор покурити. Почув шум біля кімнати ОСОБА_13 і побачив, як ОСОБА_10 перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння махав перед своїм сином кулаками, намагаючись вдарити його. А його син ОСОБА_9 батька не бив, а умовляв заспокоїтись. Він підбіг до них і став між сином і батьком, щоб не дати можливості батьку вдарити сина. Він тримав ОСОБА_10 руками, але той намагався вирватись. ОСОБА_10 фізично здоровий чоловік, тому він ледь його утримував. А син в цей момент стояв і ніяких дій не вживав. Коли він відпустив ОСОБА_10 той став ходити шатаючись, впав і вдарився головою об стіну, а коли став повертатись, то ще вдарився головою об лічильник, який висів на стіні. Після чого, ОСОБА_10 пішов до себе в кімнату і закрився з середини, а його дружина і син залишились в коридорі. Близько 02 години ночі до них в кімнату постукала ОСОБА_6 і сказала, що її чоловік помер. Він не бачив щоб син бив батька, в його присутності такого не було. Крім того, додав, що десь в січні місяці 2016 року, ОСОБА_10 будучи в стані алкогольного сп`яніння впав в умивальнику і розбив собі голову і коли він вийшов то вся голова у нього була в крові. В його присутності батько намагався вдарити сина, але він став між ними і не дав цього зробити, а син на батька не замахувався. Заспокоюючи ОСОБА_10 він казав, що він повинен гордитись своїм сином, а не бити його. Також зазначив, що з початку грудня 2015 року ОСОБА_10 став зловживати спиртними напоями кожного дня. Обвинуваченого ОСОБА_9 назвав золотою дитиною охарактеризувавши його виключно з позитивної сторони.
Свідок обвинувачення ОСОБА_11 суду показала, що вона теж проживає у гуртожитку на одному поверсі з Чернишовими. 07.02.2016 року у вечірній час вона була в своїй кімнаті і почула крики ОСОБА_14 , яка звала на допомогу і просила щоб хто-небудь із сусідів вийшов. Вискочивши в коридор вона побачила п`яного ОСОБА_10 якого за руки тримав інший сусід ОСОБА_12 , а ОСОБА_15 умовляв батька не бити матір. Вона теж підбігла до ОСОБА_10 , взяла його за руку і сказала щоб він заспокоївся. ОСОБА_16 пішла на кухню і ОСОБА_10 трохи заспокоївся і коли його відпустили, то він шатаючись вдарився головою об лічильник, який висів на стіні в загальному коридорі. Далі ОСОБА_10 пішов на кухню курити. ОСОБА_6 почала дзвонити в психдиспансер, але вони відмовились приїжджати. Потім зателефонувала в міліцію. Далі вона пішла до себе в кімнату. А близько 02 години ночі, коли виходила в туалет, то дружина ОСОБА_12 сказала їй, що ОСОБА_10 помер. Крім того, додала, що в січні місяці 2016 року ОСОБА_10 падав в умивальнику, бився головою, потім всім сусідам ходив і жалівся, що у нього болить голова. З грудня 2015 року, коли ОСОБА_10 пішов у відпустку, то із запою не виходив та постійно бив свою дружину.
В судовому засіданні була допитана судово-медичний експерт ОСОБА_17 , яка проводила експертизу трупа ОСОБА_10 і яка суду показала, що смерть ОСОБА_10 наступила від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку (200 мл.) Також пояснила, що перебування потерпілого ОСОБА_10 в стані сильного алкогольного сп`яніння вплинуло на перебіг черепно-мозкової травми, оскільки із-за того, що він спав не відчуваючи болі, крововилив збільшувався, доки не настала смерть. А якби стан сп`яніння був не такий сильний і ОСОБА_10 був би в змозі поскаржитись на головний біль і при своєчасному зверненні до лікарняного закладу смерть не настала б. Також пояснила, що основною причиною смерті стало те, що закрита черепно-мозкова травма ускладнилась розвитком набряку та стиснення речовини головного мозку на фоні алкогольної інтоксикації. Тілесні ушкодження у виді садна та рани на правому оці, без черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку, самі по собі є легкого ступеню тяжкості, а тяжким ушкодженням є крововилив під тверду мозкову оболонку.
Крім того, судом були досліджені письмові докази обвинувачення, які на думку прокурора підтверджують винуватість ОСОБА_9 .
Так, судом був досліджений протокол огляду місця події від 08.02.2016 року з фото таблицею до нього, в ході якого був оглянутий труп ОСОБА_10 , який перебував на дивані. З фото таблиці вбачається, що на правому оці трупа мається садно з раною (яке в подальшому було описане судово-медичним експертом) /а.с.52-59/
Із дослідженого судом висновку судово-медичного експерта трупа ОСОБА_10 вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку (200 мл.) та ускладнилась розвитком набряку та стиснення речовини головного мозку на фоні алкогольної інтоксикації. Вказані ушкодження виникли в результаті дії тупого предмета, що могло мати місце при ударі твердим предметом в ділянку правого ока, ця травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті./а.с.63-66/
Як зазначено в пункті 3 вказаного висновку, пошкодження у вигляді забитих ран нижньої та верхньої повік правого ока небезпечними для життя не є і не потребують довгострокового лікування і є легкими, що також підтвердила судово-медичний експерт ОСОБА_17 під час допиту в судовому засіданні. /а.с.65 на звороті/
Тобто, з даного висновку експерта вбачається, що тяжким тілесним ушкодженням являються не пошкодження на правому оці з ранкою, а тяжким ушкодженням є закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку (200 мл.) та ускладнилась розвитком набряку та стиснення речовини головного мозку саме на фоні алкогольної інтоксикації.
Згідно висновку судово-медичної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у нього виявлено не було. /а.с.67/
В судовому засіданні як сам обвинувачений, так і його законний представник ОСОБА_6 пояснили, що загиблий ОСОБА_10 намагався декілька разів нанести удари кулаком в обличчя обвинуваченого, однак той кожного разу ухилявся від ударів, у зв`язку з чим у нього не могло бути тілесних ушкоджень.
З висновку судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 вбачається, що у неї були виявлені тілесні ушкодження у виді: в області верхньої половини правої молочної залози, на переднє-зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча крововиливи неправильної овальної форми, розміром 2,7х3 см. На передній внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна (2) крововиливи неправильної форми розмірами 6х5, 3х4 і 3х2,5 см. На задній поверхні в області лівого плечового суглобу, в області лівої лопатки, по задній поверхні верхньої третини правого плеча крововиливи неправильної овальної форми розміром 4х3 см., 5х4 см. і 3х2,5 см. Дані ушкодження могли бути утворені при нанесенні ударів руками, ногами і т.п. Вказані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Крововиливи лівого плеча, правої молочної залози і стегна могли утворитись в указаний строк, тобто 07.02.2016 року./а.с.68-69/
Цей висновок експерта повністю підтверджує показання обвинуваченого і його матері ОСОБА_6 в тій частині, що загиблий ОСОБА_10 перед сутичкою з обвинуваченим побив свою дружину, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження.
Прокурором в якості письмового доказу був наданий протокол огляду місця події від 09.02.2016 року з фото таблицею до нього в ході якого був оглянутий лічильник, розташований в загальному коридорі біля кімнати 92 на п`ятому поверсі в гуртожитку де проживає обвинувачений. А саме була оглянута тільки нижня пластикова кришка на лічильнику, а весь корпус лічильника не оглядався, описання про це в протоколі відсутнє. Крім того, лічильник біля кімнати 91 не оглядався, хоча свідки вказували, що загиблий ОСОБА_10 бився головою саме об цей лічильник.
Даний протокол не має ніякого доказового значення по даному кримінальному провадженню не в сторону обвинувачення, не в сторону виправдування ОСОБА_18 /а.с.70-73/
Також прокурором був наданий висновок імунологічної експертизи, яка була проведена по ніжній частині захисної кришки з вищезазначеного лічильника (який був оглянутий слідчим)і експерт зробив висновок, що на даному об`єкті слідів крові не виявлено.
Але ні обвинувачений, ні його законний представник, ні свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_11 не вказували на те, що загиблий ОСОБА_10 коли бився головою об лічильник в коридорі, то щоб він розбив голову.
Згідно висновку судово-медичної експертизи також вбачається, що на голові загиблого окрім крововиливів та ранки під оком і на верхній губі, інших тілесних ушкоджень виявлено не було.
Тому вказаний висновок судово-імунологічної експертизи також не має ніякого доказового значення по даному кримінальному провадженню.
Крім того, прокурором був наданий протокол слідчого експерименту, проведений зі свідком ОСОБА_12 в ході якого свідок на статисті показав і розказав як саме він тримав загиблого ОСОБА_10 за руки коли той намагався нанести удар своєму синові ОСОБА_9 , а син його не бив і стояв за спиною свідка, крім того свідок указав на лічильник, розташований в коридорі гуртожитку біля кімнати 91 і пояснив, що об цей лічильник бився головою загиблий ОСОБА_10 /а.с.76-79/
До вказаного протоколу слідчого експерименту прокурором також був долучений висновок судово-медичної експертизи, проведеної на підставі слідчого експерименту зі свідком в якому експерт зробив висновок про те, що механізм утворення тілесних ушкоджень (кількість, послідовність ударів тощо)виявлених на трупі ОСОБА_10 не відповідають механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень продемонстрованих свідком ОСОБА_12 в ході слідчого експерименту. /а.с.82/
Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 в тій частині, що загиблий бився головою об лічильник і висновок судово-медичної експертизи з цього приводу не мають ніякого доказового значення по даному кримінальному провадженню, оскільки предметом доказування є удари в обличчя.
З наданого стороною обвинувачення протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_6 вбачається, що вона розказала і показала як батько намагався вдарити сина кулаком в обличчя, син ухилявся і у відповідь наносив удари батьку. /а.с.83-86/
В судовому засіданні вона дала такі ж самі показання щодо механізму нанесення та послідовності ударів, що підтверджує щирість і правдивість її показань даних суду і підтверджує показання обвинуваченого в тій частині, що батько першим спробував нанести йому удар і що син наніс батьку два удари у відповідь тільки для самозахисту і тільки після того, як батько першим наносив кожний свій удар.
Згідно висновку судово-медичної експертизи проведеної на підставі слідчого експерименту з ОСОБА_6 вбачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень (кількість, послідовність ударів тощо)виявлених на трупі ОСОБА_10 частково відповідають механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень продемонстрованих свідком ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту. /а.с.89-90/
Як зазначив експерт у своєму висновку відповідають частково, тільки тому, що ОСОБА_6 не показала механізму утворення одного тілесного ушкодження на верхній губі зліва.
Але вона могла і не бачити цього ушкодження на губі, тому вказаний висновок судово-медичного експерта ні в якому разі не піддає сумніву її показання.
З протоколу слідчого експерименту, проведеного з підозрюваним ОСОБА_9 вбачається, що останній у присутності понятих, свого захисника на місці подій розказав і показав яким чином батько намагався його вдарити, як він захищав свою матір і як він наносив два удари своєму батьку у відповідь. Його показання дані під час слідчого експерименту повністю співпадають з показаннями даними суду, що підтверджує правдивість і послідовність його показань. /а.с.93-97/
У своєму висновку судово-медичний експерт зазначив, що механізм утворення тілесних ушкоджень (кількість, послідовність ударів тощо)виявлених на трупі ОСОБА_10 частково відповідають механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту, т.я. він не вказав про пошкодження на верхній щелепі зліва. /а.с.89-90/
Але така неточність на слідчому експерименті не впливає на суть і правдивість показань обвинуваченого, оскільки він вказав і показав механізм нанесення основних тілесних ушкоджень на правому оці, а про тілесне ушкодження на губі зліва він міг і не знати, тому цей висновок експерта ні в якому разі не піддає сумніву щирість його показань.
Прокурором в якості письмового доказу також був наданий протокол слідчого експерименту, проведений зі свідком ОСОБА_11 в ході якого свідок на місті подій в коридорі гуртожитку на статисті показала і розказала як саме свідок ОСОБА_12 тримав загиблого ОСОБА_10 за руки, а той намагався вирватись і вдарити свого сина ОСОБА_19 . Також на статисті вона показала як ОСОБА_10 ударився головою об лічильник. /а.с.121-124/
Таким чином на слідчому експерименті свідок ОСОБА_11 підтвердила, що загиблий ОСОБА_10 намагався побити свого сина ОСОБА_9 , а той його не бив.
До вказаного протоколу слідчого експерименту прокурором також був долучений висновок судово-медичної експертизи, проведеної на підставі цього слідчого експерименту в якому експерт зробив висновок про те, що механізм утворення тілесних ушкоджень (кількість, послідовність ударів тощо)виявлених на трупі ОСОБА_10 не відповідають механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень продемонстрованих свідком ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту. /а.с.82/
З описової частини висновку вбачається, що механізм не відповідає в тій частині, що на потиличній частині голови загиблого не було виявлено тілесних ушкоджень.
Але це не впливає на правдивість показань свідка ОСОБА_11 в тій частині, що загиблий намагався побити свого сина ОСОБА_9 , а той його не бив. І щоб зупинити загиблого ОСОБА_10 їй і свідку ОСОБА_12 довелось застосувати силу щоб утримати загиблого.
Ушкоджень на голові загиблого могло і не бути, в залежності з якою силою він ударився об лічильник.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_9 вбачається, що на даний час будь-якими психічними захворюваннями він не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент скоєння злочину будь-якими психічними захворюваннями він також не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. /а.с.142-145/
Всі вище перелічені докази були надані стороною обвинувачення і були досліджені судом.
Як зазначила прокурор інших, будь-яких доказів обвинувачення не має.
Тому, суд буде робити свої висновки на підставі вищенаведених доказів.
Судом, під час судового розгляду була призначена і проведена комісійна судово-медична експертиза, оскільки в основній судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 відповідь була надана не на всі питання.
З висновку комісійної експертизи вбачається, що при наданні потерпілому кваліфікованої медичної допомоги у спеціалізованому медичному закладі в проміжок часу від отримання травми до формування об`єму субдуральної гематоми, який призвів до стиснення головного мозку, смерті ОСОБА_10 можна було уникнути. Концентрація етилену в крові потерпілого в кількості 3,27% може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Алкоголь як наркотична речовина раніше всього впливає на ЦНС і діючи на ті ж самі ланки патогенетичного ланцюга, що і черепно-мозкова травма, значно змінює клінічні прояви травми. Вона може потенціювати, посилювати порушення викликані травмою. Алкогольна інтоксикація являється сприяючим чинником утворення внутрішнє-черепних кровотеч як в гострому, так і віддаленому періодах черепно-мозкової травми а також сприяє отриманню більш важкої черепно-мозкової травми. Знаходження потерпілого в стані сильного алкогольного сп`яніння, вплинуло на перебіг (важкість) черепно-мозкової травми, подовжило час кровотечі, прискорило формування об`єму крововиливу під твердою мозковою оболонкою та розвитку набряку-стиснення головного мозку і настання смерті. /а.с.170-177/
Таким чином, з даного висновку вбачається, що після отримання загиблим легких тілесних ушкоджень на правому оці, ці ушкодження не становили ніякої загрози для його життя, а перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, та після отримання цих ушкоджень на оці, він ще допив горілку, тим самим довів себе ще до більш тяжкого ступеню сп`яніння і саме стан сильного алкогольного сп`яніння вплинув на перебіг (важкість) черепно-мозкової травми, саме стан сп`яніння подовжив час кровотечі, прискорив формування об`єму крововиливу під твердою мозковою оболонкою та став причиною розвитку набряку-стиснення головного мозку і настання смерті.
Судом також був допитаний представник сектору ювенальної превенції Сумського відділу поліції ОСОБА_20 , який суду показав, що обвинувачений ОСОБА_18 в поле зору правоохоронних органів ніколи не попадав і на обліку не перебував.
Судом також була допитана ОСОБА_21 яка є класним керівником обвинуваченого ОСОБА_9 і яка показала, що ОСОБА_19 є старостою групи. Дана посада є виборною і його вибрала група. Охарактеризувала його виключно з позитивної сторони, добре навчається, гарно здає сесію, займається танцями, веде суспільну роботу, допомагає іншим студентам, навчається на бюджетній формі.
Таким чином, на підставі вище наведених та досліджених доказів судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 разом із своєю матір`ю ОСОБА_6 проживають в одній кімнаті в гуртожитку. До моменту загибелі з ними проживав батько обвинуваченого ОСОБА_10 , який протягом тривалого часу (більше року) зловживав спиртними напоями, а з 07.12.2015 року зловживав спиртним цілодобово доводячи себе до стану сильного алкогольного сп`яніння, на ґрунті чого у нього із дружиною ОСОБА_6 постійно виникали сімейні сварки в ході яких він бив її.
07.02.2016 року з самого ранку ОСОБА_10 , вже перебував в стані алкогольного сп`яніння, цілий день сварився із своєю дружиною та бив її.
Близько 20:00 години, коли обвинувачений ОСОБА_9 прийшов додому, то став свідком чергової сварки його батька ОСОБА_10 з матір`ю. Під час цієї сварки батько побив матір і у неї на тілі були тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. Батько перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. З метою зупинити сварку неповнолітній ОСОБА_9 став уговорювати батька не чіплятись до матері, але це не допомогло. Тому з метою не допустити побиття матері він встав між батьком і матір`ю, закривши собою матір, на що батько спробував нанести удар сину кулаком в обличчя але той увернувся і з матір`ю почали виходити з кімнати в коридор щоб уникнути сварки. Не зважаючи на це батько знову спробував нанести удар кулаком в обличчя свого сина ОСОБА_9 , але той знову ухилився і в цей момент наніс батьку у відповідь удар кулаком в обличчя не в повну силу. Від удару батько впав на підлогу, але одразу ж піднявся і знову спробував вдарити ОСОБА_9 кулаком в обличчя але і на цей раз він увернувся і у відповідь наніс другий удар кулаком в обличчя батька, від якого той знову впав але піднявся і знову спробував вдарити сина в обличчя і знову ОСОБА_9 ухилився та відштовхнув батька в обличчя від чого той впав. Далі неповнолітній ОСОБА_9 не наносячи жодних ударів взяв лежачого на підлозі батька за руку і ногу і витягнув у загальний коридор думаючи, що хоч там батько заспокоїться. Але батько в коридорі продовжував поводити себе агресивно. В цей час ОСОБА_6 перелякавшись чоловіка, що той намагається побити сина, почала кричати і звати на допомогу сусідів. На крик із своєї кімнати вибіг сусід ОСОБА_12 , який бачив, як в коридорі ОСОБА_10 намагався вдарити кулаком свого сина ОСОБА_9 , а той батька не чіпав. З метою не допустити побиття неповнолітнього, він підбіг до ОСОБА_10 і схвативши його за руки почав тримати закривши ОСОБА_9 своєю спиною і став заспокоювати ОСОБА_10 , який весь час намагався вирватись і перебував в агресивному стані. На крик із своєї кімнати також вибігла інша сусідка ОСОБА_11 , яка бачила як ОСОБА_10 намагався вдарити свого сина і теж тримаючи його за руки почала його заспокоювати. В решті решт сусідам ОСОБА_12 і ОСОБА_11 вдалося заспокоїти ОСОБА_10 і він пішов курити на кухню. Далі пішов в свою кімнату і закрився з середини не впустивши на ніч свою дружину і сина, які викликали міліцію. На виклик прибув дільничний інспектор, який жодних дій не вжив, а отримавши відмову від ОСОБА_10 писати заяву проти свого сина, пішов. Після цього, ОСОБА_10 допив горілку, ще раз виходив покурити і далі ліг відпочивати, а вночі помер.
Таким чином, судом встановлено, що після того, як неповнолітній ОСОБА_9 обороняючись і захищаючи свою матір, наніс своєму батькові ОСОБА_10 в кімнаті два удари кулаком в обличчя і один поштовх також в обличчя то після цих ударів батько був ще агресивним, в коридорі знову спробував вдарити сина. Сусід ОСОБА_12 ледь стримував його схвативши за руки. І після того, як ОСОБА_10 заспокоївся, то ходив без сторонньої допомоги курити на кухню, після уходу дільничного інспектора допив горілку і знову виходив покурити, після чого ліг відпочивати.
І з моменту нанесення ударів ОСОБА_9 і до того, як його батько ОСОБА_10 ліг спати пройшов тривалий проміжок часу, тому неповнолітній ОСОБА_9 в такій ситуації не усвідомлював і не міг усвідомити, що від його ударів батько може померти.
Таким чином, суд доходить висновку, що у наведеній ситуації неповнолітній ОСОБА_9 діяв в межах необхідної оборони і такий висновок суд робить виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
У ч. 2 ст. 36 КК зазначено, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Закріплене у ст. 36 КК право кожноі? особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізаціі? положення Конституціі? Украі?ни про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людеи? від протиправних посягань (ч. 3 ст. 27).
Право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Відповідно до ст. 36 КК України ці умови полягають у такому:
1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави.
В даному випадку першим почав наносити удари загиблий ОСОБА_10 а обвинувачений ОСОБА_9 діяв з метою захисту охоронюваних законом як своїх прав та інтересів, будучи особою, яка захищалась від спроб батька заподіяти йому тілесні ушкодження, так і з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів його матері ОСОБА_6 , якій батько в той вечір вже заподіяв легкі тілесні ушкодження і намагався ще побити.
В обвинувальному акті також зазначено, що загиблий ОСОБА_10 , першим спробував нанести удар своєму синові ОСОБА_9 і останній наніс удар тільки у відповідь на протиправне посягання на його адресу з боку батька.
З чого можна дійти висновку, що дана драка була спровокована саме загиблим ОСОБА_10
2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК.
В даному випадку обвинувачений ОСОБА_9 оборонявся від суспільно-небезпечного посягання з метою не дати можливості нападаючому батьку заподіяти шкоди як своєму здоров`ю так і здоров`ю своєї матері і за цю шкоду в кримінальному законодавстві передбачена відповідальність.
3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною. Вона можлива від наявного посягання, тобто такого, яке вже почалось і ще не закінчилось.
В даному випадку оборона з боку обвинуваченого була своєчасною, тобто була розпочата тільки після того, як батько вже побив матір, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, намагався побити його і удари по батьку він наносив не одразу по декілька, а наносив один удар у відповідь на удар батька, який першим намагався його вдарити.
Коли батько вдруге спробував його вдарити, він у відповідь наніс ще один удар. Після нанесення двох ударів і одного поштовха обвинувачений взагалі перестав наносити удари, але його батько ОСОБА_10 не зупинився на цьому, поводив себе агрессивно і продовжував свої спроби нанести удар в обличчя обвинувавченого.
І навіть після того, як обвинувачений витягнув батька в коридор щоб той заспокоївся, батько продовжив свої спроби нанести удар кулаком йому в обличчя.
Таким чином, обвинувачений наніс своєму батькові удари вже після того, як з боку останнього почалось суспільно-небезпечне посягання і до закінчення такого посягання, яке було закінчено в коридорі завдяки тому, що загиблого ОСОБА_10 зупинили сусіди ОСОБА_12 і ОСОБА_11 схвативши за руки, що свідчить про своєчасність необхідної оборони з боку неповнолітнього ОСОБА_9 і про те, що в його діях не було запізнілої оборони.
4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається.
В даному випадку суспільно-небезпечне посягання з боку ОСОБА_10 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння було реальним, оскільки він вже заподів своїй дружині ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження і декілька разів намагався вдарити свого сина кулаком в обличчя і йому це не вдалось тільки із-за того, що син ухилився від цих ударів.
5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає.
В даному випадку шкода була заподіяна тільки ОСОБА_10 , який посягав.
6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Закон не вимагає механічної рівності між засобами і характером оборони та засобами і характером посягання. Правомірним буде і застосування більш серйозних засобів або заподіяння більш значної шкоди, ніж ті, що об`єктивно були достатніми для відбиття нападу, якщо особа, яка оборонялась, не могла правильно оцінити обставини нападу і вибрати абсолютно адекватні засоби оборони чи заподіяти при захисті виключно необхідну для відбиття нападу шкоду.
В даному випадку неповнолітній ОСОБА_9 наніс тільки два удари кулаком і один поштовх в область щелепи батька не в повну силу.
Після цих ударів агресія батька не зменшилась, він продовжував кидатись в бійку і намагався нанести удари кулаками в обличчя сину ще декілька разів.
Після того, як обвинувачений витягнув батька в коридор, той знову спробував вдарити його кулаком в обличчя. Сусід ОСОБА_12 утримував його схвативши за руки, а ОСОБА_10 при цьому виривався, що свідчить про те, що після отриманих ударів в обличчя, стан здоров`я ОСОБА_10 був задовільний і він ще був сповнений фізичної сили.
Це давало обвинуваченому підстави вважати, що своїми ударами, окрім легких тілесних ушкоджень у виді синця під правим оком, більш суттєвої шкоди здоров`ю батька він не завдав.
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується за ч.2 ст.121 КК України, як за умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути як прямий, так і непрямий.
Прямий умисел це таке психічне ставлення до діяння і и?ого наслідків, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечнии? характер свого діяння (діі? або бездіяльності), передбачала и?ого суспільно небезпечні наслідки і бажала і?х настання (ч. 2 ст. 24 КК).
Вольова ознака прямого умислу це бажання настання передбачуваних наслідків своєі? діі? чи бездіяльності.
Непрямии? умисел це такии? умисел, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечнии? характер свого діяння (діі? або бездіяльності), передбачала и?ого суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала і?х настання (ч. 3 ст. 24 КК).
Особливість вольової ознаки непрямого умислу полягає у відсутності бажання настання суспільно небезпечного наслідку але особа все ж таки свідомо допускає и?ого настання.
Інакше кажучи, особа, не будучи зацікавленою у настанні суспільно небезпечного наслідку свого діяння, все ж допускає таку можливість.
Наи?частіше таке свідоме допущення полягає в баи?дужому ставленні до наслідків, що проявляється у виді злочинної недбалості.
Від злочинноі? недбалості слід відрізняти «випадок» («казус»).
Випадок має місце тоді, коли наслідки, що настали, перебувають у причинному зв`язку з діянням (дією або бездіяльністю) особи, яка, однак, не тільки не передбачала можливості і?х настання, а и? не могла і?х передбачити.
«Випадок» виключає вину в поведінці особи.
Неможливість передбачити суспільно небезпечні наслідки може бути зумовлена конкретною обстановкою, в якіи? було вчинено діяння, що спричинило наслідки.
«Випадок» («казус») виключає кримінальну відповідальність за відсутністю складу злочину (зокрема, вини) в поведінці особи.
В даному випадку в діях обвинуваченого ОСОБА_9 відсутня вольова ознака суб`єктивної сторони злочину, т.я. після нанесення батьку двох ударів кулаком і одного поштовху в обличчя він не передбачав і не міг передбачити в даній конкретній обстановці подальший розвиток і настання ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку (200 мл.) та ускладнилась розвитком набряку та стиснення речовини головного мозку на фоні алкогольної інтоксикації від яких настала смерть, оскільки після цих ударів в обличчя, батько протягом досить тривалого часу продовжував поводити себе агресивно, кидався битися, коли сусіди ОСОБА_12 і ОСОБА_11 утримували його, застосовуючи значну фізичну силу, то ОСОБА_10 намагався вирватись і ОСОБА_12 ледь утримував його, після приходу дільничного інспектора батько ще допив горілку що підтвердила ОСОБА_6 , далі покурив і ліг спати, що свідчить про значну фізичну силу ОСОБА_10 і його задовільний фізичний стан після отриманих ударів в обличчя.
І тільки після того, як ОСОБА_10 допив горілку і ліг спати, довівши себе до стану сильного алкогольного сп`яніння, алкогольна інтоксикація стала сприяючим чинником утворення у нього внутрішнє-черепної кровотечи, що в свою чергу сприяло отриманню більш важкої черепно-мозкової травми і знаходження потерпілого в стані сильного алкогольного сп`яніння, вплинуло на перебіг (важкість) черепно-мозкової травми, подовжило час кровотечі, прискорило формування об`єму крововиливу під твердою мозковою оболонкою та розвитку набряку-стиснення головного мозку, що потягло за собою настання смерті.
Тому всі ці обставини давали впевненість обвинуваченому у тому, що спричинені ним тілесні ушкодження у виді саден на правому оці не представляли загрози для життя батька, крім того, висновком судово-медичного експерта підтверджується, що пошкодження у вигляді забитих ран нижньої та верхньої повік правого ока небезпечними для життя не є і не потребують довгострокового лікування і є легкими.
Крім того, як встановлено судом основною причиною смерті стала алкогольна інтоксикація, яка стала основним чинником утворення внутрішнє-черепних кровотеч і яка сприяла отриманню загиблим більш важкої черепно-мозкової травми та стала причиною розвитку набряку-стиснення головного мозку.
Знаходження загиблого в стані сильного алкогольного сп`яніння вплинуло на перебіг (важкість) черепно-мозкової травми, подовжило час кровотечі, прискорило формування об`єму крововиливу під твердою мозковою оболонкою та розвитку набряку-стиснення головного мозку і настання смерті, що було підтверджено висновком комісійної судово-медичної експертизи, чого обвинувачений не передбачав і не міг передбачити.
За наведених вище підстав і не можливістю передбачення обвинуваченим настання тяжких наслідків, не буде в даному випадку в діях обвинуваченого ОСОБА_9 і перевищення меж необхідної оборони, оскільки настання смерті він не передбачав і за вищеописаних обставин не міг передбачити.
Таким чином, на підставі всіх наведених вище фактів вбачається, що в діях неповнолітнього ОСОБА_9 мала місце необхідна оборона у зв`язку з чим він підлягає виправданню по суду.
В обвинуваченні слідчим також зазначено, що неповнолітній ОСОБА_9 розлютившись на образи батька став бити його.
Однак, окрім таких тверджень слідчого будь-яких доказів цьому стороною обвинувачення надано не було.
Жоден із свідків обвинувачення не підтвердив цього факту і не підтверджено це письмовими доказами.
В обвинуваченні також зазначено, що ОСОБА_9 наніс батьку три удари кулаком в обличчя, однак в судовому засіданні як сам обвинувачений, так і його мати ОСОБА_6 пояснили, що він наніс два удари кулаком і один поштовх в область в обличчя, інших будь-яких доказів нанесення саме трьох сильних ударів кулаком суду не надано.
Враховуючи наведені вище результати дослідження, аналізу, оцінки і перевірки доказів, вимоги закону, суд приходить до переконання, що зібрані по кримінальному провадженню докази не підтверджують пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, судом були досліджені всі докази надані стороною обвинувачення і стороною обвинувачення було заявлено, що ніяких інших доказів не має, тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_9 невинуватим і виправдати його за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення та наявністю в його діях необхідної оборони.
При цьому, всі наявні в даному кримінальному провадженні сумніви щодо доведеності обвинувачення згідно ст.62 Конституції України тлумачаться судом виключно на користь обвинуваченого ОСОБА_9 , а обвинувачення відповідно до вимог закону повинно ґрунтуватися виключно на сукупності неспростованих та достовірних доказах.
Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, ст.36 КК України,
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Речові докази в кримінальному провадженню:
-оптичні диски, на яких зафіксовані слідчі дії проведені з підозрюваним та свідками і які були долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в кримінальному провадженні;
-труси, вилучені з трупа ОСОБА_10 і які були передані на зберігання до камери схову речових доказів Сумського ВП знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1