УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва
В складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2015 року за №0004449, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), у травні 2015 року розмістили в інформаційній мережі «Інтернет» на сайті «finance.ua», оголошення про купівлю та продаж іноземної валюти по курсу, що значно відрізнявся від офіційного курсу НБУ, вказавши у даному оголошенні абонентський номер мобільного терміналу, який попередньо був придбаний для вчинення кримінального правопорушення.
Після цього, з метою готування до вчинення злочинів, знайшли автомобіль, який використовували у своїй злочинній діяльності для досягнення спільної мети. Крім того, останні розмістили на задньому сидінні автомобіля раніше придбаний пристрій для перерахунку грошових коштів та перевірки їх справжності, для створення враження у потерпілих про серйозність наміру обміну грошових коштів, використовуючи при цьому довіру потерпілих. При цьому, вчинив ряд злочинів по заволодінню майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за викладених у клопотанні обставин.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст. 190 КК України.
14.12.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженецю м. Києва, українець, громадянину України, не судимому, офіційно не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування підтверджується у вчиненні тяжкого злочину, скоїти інше кримінальне правопорушення, чи продовження кримінальних правопорушень у яких підозрюється, підтвердженням чому може бути те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, однак на сьогоднішній день вирок не набрав законної сили. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працює, що дає можливість цілком вмотивовано припускати, що він повторно вчинить кримінальне правопорушення з метою отримання грошових коштів злочинним шляхом, слідчий за погодженням з прокурором просили застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, вважає, що існують всі підстави, передбачені КПК України для його задоволення.

В свою чергу підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що на даний час не офіційно працює та має намір влаштуватись на офіційну роботу, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши думку захисника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Судом встановлено, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявами про вчинені кримінальні правопорушення, допитами потерпілих, свідків, протоколами пред`явлення для впізнання по фотознімках.
Відповідно до змісту клопотання, воно мотивоване тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив правопорушення середньої тяжкості, за яке законодавством передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років.
При цьому, зміст внесеного клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України.

За результатами досліджених та оцінених документів, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані у клопотанні слідчого, зокрема ризик того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу в межах заявлених у клопотанні вимог.

Також слідчим суддею враховано ту обставину, що з моменту повідомлення про підозру про вчинення злочину, за який може бути призначено покарання до 3 років позбавлення волі, до дня внесення клопотання до суду про застосування запобіжного заходу, підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та добровільно прибув для участі у судовому засіданні. Дана обставина на думку слідчого судді свідчить про те, що підозрюваний жодних дій, які свідчили про його намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду не вчинив. З пояснень підозрюваного у судовому засіданні вбачається, що останній усвідомлює необхідність належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, хоча йому відомо про тяжкість можливого покарання за вчинені злочини.
Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, який можливо застосувати до підозрюваного, слідчим суддею враховано обставини вчинення ним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, наявність неофіційної роботи, яка є єдиним джерелом доходу та намір офіційно працевлаштуватися, проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При таких обставинах слідчий суддя прийшов до висновку про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, до нього необхідно застосувати запобіжний засіб у виді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , в нічний період часу, а саме: з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 лютого 2017 року включно, що є наслідком часткового задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 199, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період часу, а саме: з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик, та не відлучатись з м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали визначити по 14 лютого 2017 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до ГУ НП в м.Києві для виконання в порядку визначеному ч.ч. 4, 5 ст. 181 КПК України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: