АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/3642/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/795/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 22 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000589 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року, якою повернуто обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 3 для усунення виявлених недоліків.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 задовольнено
Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 3 для усунення виявлених недоліків.
В ухвалі суд зазначив, що прокурором порушені вимоги КПК України, що унеможливлює розгляд кримінального провадження у суді.

В обгрунтування повернення обвинувального акту суд першої інстанції з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України ч. 4 ст. 110 КПК України ст. 291 КПК України, ч. 1 ст. 337 КПК України ,положення ст. 91 КПК України вказує, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і згідно положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Проте обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить формулювання обвинувачення, в ньому викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення, що перелічені в хронологічному порядку, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України. Так, в обвинувальному акті вказано, що «в результаті перевірки комісія встановила, що на дільниці № 11 шахти «Октябрська» отримані наступні канати…» і у подальшому викладено таке: «в період часу з моменту одержання вищевказаних канатів по липень 2015 року ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої посадові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення своєї посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність, не використовуючи надані йому повноваження, не вжив заходи щодо збереження переданих йому товарно-матеріальних цінностей, а саме: ….. та допустив їх крадіжку».
Таким чином, органом досудового розслідування не конкретизовано обвинувачення в частині того, кому саме були передані матеріальні цінності і в якій спосіб ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, оскільки посилання на «несумлінне ставлення до посадових обов`язків .. та допущення крадіжки» не є чітким формулюванням обвинувачення. Крім того, не зазначено коли саме вчинено крадіжку і чи доведено її скоєння.
Крім того, в обвинувальному акті, в порушення положень ст. 91 КПК України, прокурором не зазначено часу та місця вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_6 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, являючись службовою особою, відповідно до п. 1 примітки ст. 364 КК України, скоїв злочин за наступних обставин», отже прокурор, заздалегідь, без вироку суду, стверджує, що ОСОБА_6 скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що є недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу, визначеному ст. 17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.
Вказівка в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року
Також, суд першої інстанції звертає увагу на посилання в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_6 являється службовою особою відповідно до п. 1 примітки ст. 364 КК, тоді як вказана примітка статті не має відсилання на статтю 367 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
У доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а саме щодо визнання потерпілим ПАТ «Кривбасзалізрудком» та залучення особи в якості представника потерпілого.
Вказані невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не дозволяють суду провести підготовку до судового розгляду і постановити ухвалу про призначення судового розгляду, тому суд приходить до висновку, що згідно до вимог п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29.09.2016року у справі №214/3642/16-к про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків скасувати повністю у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000589 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для розгляду у новому складі суду.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, на виконання п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчим та прокурором в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення з посиланням на фактичні обставини кримінального правопорушення, в яких викладено коли та де обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення.

Наголошує на тому, що суд при розгляді кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні уповноважений повернути обвинувальний акт лише у разі його невідповідності вимогам, зазначеним у ч.2 ст. 291 КПК, перелік яких є вичерпним

Висновок суду про порушення прокурором п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України є необгрунтованим В обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_6 зазначено виклад обставин, в яких підозрюється вищевказана особа, а в подальшому викладені обставини, в яких фактично обвинувачується останній.

Виходячи з положень КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні не уповноважений давати оцінку правильності кваліфікації діяння, інкримінованого обвинуваченому, посилаючись в ухвалі суду про повернення обвинувального акту на ст. 91 КПК України

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги прокурора, і просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами підготовчого судового засідання районний суд прийшов до вірного висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний чи обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно п.1 ч.1 ст.91КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , не відповідає вимогам ст.. 291 КПК України ,порушено вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не виклав належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неповно сформулював обвинувачення.
Апеляційний суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції фактично вказує на те , що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, що вплинуло і на кваліфікацію, а за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту,тому як суд першої інстанції так і апеляційний суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними, а висновок районного суду щодо невідповідності обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, є обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретне обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки судом ретельно досліджено всі обставини кримінального провадження та на підставі всебічного та об`єктивного з`ясування цих обставин, вирішено клопотання та винесено ухвалу про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім цього,у доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, що також вірно зазначене судом першої інстанції в своїй ухвалі посилаючись на ст. 109 КПК України.

При цьому, колегія суддів має зазначити, що окремі недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є виключною підставою для повернення обвинувального акту, однак у сукупності з недоліками самого обвинувального акту суд першої інстанції вірно вказав на порушення вимог ст. 109 КПК України.

Враховуючи вище вказане колегія суддів вважає висновок суду - правильним, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість судового рішення такими, що не підлягають задоволенню

На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, повернуто прокурору Криворізької місцевої прокуратури № 3 для усунення виявлених недоліків - залишити без змін.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 сплинув 29 04 2016 року .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4