Справа № 212/616/17-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участі потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000879 від 19 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2017 року в провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали вказаного кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його в відповідність до закону.

В обґрунтування якого зазначив що, вищезазначений обвинувальний акт складено та затверджено 31 січня 2017 року.

Згідно до вимог ч.4 ст. 110, п.1 ч.3 ст.42 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а обвинувачений повинен знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують щоб належним чином здійснювати захист. Вказані норми кримінально-процесуального закону узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, рішення у справах «Маточа проти Італії», «Саадак та інші проти Туречини» які декларують «..право обвинуваченого бути детально проінформованим про характер та підстави висунутого йому обвинувачення», щоб належним чином здійснювати захист.

Однак, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не міститься вказівки на формулювання обвинувачення. Дані обставини вказують на порушення вимог ч.2 п.5 ст. 291 КПК України, а саме: серед іншого в обвинувальному акті має бути виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З огляду на вказані положення закону, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками ч.2 ст. 286 КК України складений з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки відсутня вказівка в обвинувальному акті на фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення.

В порушення вимог ст.ст.109, 110, 291 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємною частиною обвинувального акту, невірно та не в повному обсязі зазначені процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені та складені в ході досудового розслідування, що має важливе значення для оцінки зібраних сторонами доказів, їх належності та допустимості при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити, номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, про те в порушення зазначеної норми закону в реєстрі матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000879 відсутній номер процесуальних дії та рішень.

Згідно з вимогою ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися:

1) у протоколі;

2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії;

3) у журналі судового засідання.

Таким чином, в порушення вказаної норми закону слідчим в реєстрі в розділі процесуальні дії зазначені: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол слідчого експерименту та інші., що в розумінні ст. 103 КПК України є способом фіксації процесуальної дії, а не власне процесуальною дією.

Крім цього, в даному розділі реєстру зазначенні ряд документів які не є процесуальною дією в розумінні ст. 103 КПК України.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування в розділі процесуальні рішення крім іншого зазначенні постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу, однак в розділі процесуальні дії відсутнє повідомлення підозрюваному про надання доступу під час досудового розслідування до такого речового доказу. На підставі чого органом досудового розслідування порушено вимоги кримінально-процесуального закону ч.2,3, 9 ст. 290 КПК України, а саме: прокурор або слідчий зобов`язані надати доступ до речових доказів, а сторона кримінального провадження зобов`язана письмово підтвердити протилежній стороні факт надання доступу, що не було вчинено слідчим та прокурором. Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 109, 291 КПК України, а тому просив суд обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України - повернути прокурору, який підтримує державне обвинувачення.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання, прокурор зауважив що немає підстав для повернення обвинувального акту, та просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки в обвинувальному акті докладно викладено усі необхідні відомості відповідно до закону, та обставини обвинувачення.

Думку прокурора підтримала потерпіла, представник потерпілої ОСОБА_6

Суд вивчивши обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України вважає, що відсутні підстави для призначення справи до судового розгляду, та вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору. До даного висновку суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України .

Вивчивши обвинувальний акт, направлений прокурором до суду, суд вважає, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України з огляду на наступне.

Згідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 19 листопада 2016 року близько 17 години 45 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «КІА CEED» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , рухався по проїзній частині поблизу опори № 290 по вулиці Електрозаводській, зі сторони вулиці Десантної в напрямку об`їзної дороги в Покровському районі міста Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Під час руху, по проїзній частині вулиці Електрозаводська Покровського району міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, водій автомобіля «КІА CEED» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, при необмеженій оглядовості та видимості, будучи неуважним до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, не зменшив швидкості та не зупинився щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

У результаті порушення правил-дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 , приблизно о 17 годині 45 хвилин скоїв наїзд передньою лівою частиною автомобіля «КІА CEED» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 на пішохідному переході в районі електричної опори № 290 по вулиці Електрозаводська, Покровського району міста Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3.(6), 12.4, 12.9 (б), 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.З. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.З. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

п. 12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальні знаки відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих правил;

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

Порушення водієм ОСОБА_4 п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, всі тілесні ушкодження в області голови входять в комплекс закритої черепно-мозкової травми та відносяться до категорії тяжкої ступені тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки життя. Тілесні ушкодження в області тулуба та кінцівок відносяться до легкої ступені тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін не більш ніж 6 днів.

Всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті потерпілого ОСОБА_9 у проміжок часу, який становить від хвилин до десятка хвилин.

Злочинне діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 67 КПК України в обвинувальному акті повинні бути зазначені обставини які містять в собі фактичний виклад обставин справи, однак слідчим, зазначено що своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3.(6), 12.4, 12.9 (б), 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.З. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

п. 12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальні знаки відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих правил;

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

Порушення водієм ОСОБА_4 п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, однак не зазначено з якою саме швидкістю рухався ОСОБА_4 , наскільки кілометрів на годину він допустив перевищення максимально допустимої швидкості встановленої для зазначеної ділянки дороги, та чим саме регламентовано швидкість руху на зазначеній ділянці дороги.

Згідно до обвинувального акту слідчим зазначено що водієм допущено порушення п. 12.9 Правил дорожнього руху України, згідно до якого водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальні знаки відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих правил, однак в порушення ст. 67 КПК України не зазначені обставини які містять в собі фактичний виклад обставин справи а саме не зазначено чим регулюється швидкість руху на ділянці дороги де сталась дорожньо-транспортна пригода дорожніми знаками 3.29, 3.31, або водій повинен був керуватись вимогами розпізнавального знаку відповідно до пункту «и» пункту 30.3 Правил дорожнього руху України встановленому на транспортному засобі, зазначені обставини взагалі не зазначені слідчим, а з викладених обставин звинувачення та посилання слідчого на порушення водієм саме цих пунктів не можливо конкретизувати за яких обставин було допущено водієм перевищення допустимої швидкості руху, та на скільки кілометрів за годину у населеному пункті, згідно до пункту 12.4, або згідно до пункту 12.9 Правил дорожнього руху України, В разі якщо порушення допущено відповідно до пункту 12.9 Правил дорожнього руху України слідчим не зазначено, який саме дорожній знак, встановлював обмеження максимально допустимої швидкості руху автомобіля, та чи встановлений цей знак з додатковим дорожнім знаком який попереджає про характер небезпеки відповідно до пункту 12.10 Правил дорожнього руху України, та національних стандартів (ДСТУ).

Оскільки встановлена судом невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України унеможливлює розгляд кримінального провадження судом з дотриманням принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України, та перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України - повернути Прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1