Справа № 308/9659/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 06.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 за ч. 1 ст. 397 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого Слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 06.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 за ч. 1 ст. 397 КК України, оскільки слідчим не допитано осіб, які вчинили порушення, не встановлено з яких підстав вони діяли таким чином, чи був умисел на втручання в адвокатське досьє та з якою метою фотографувався екран адвокатського ноутбуку. При закритті кримінального провадження не зазначено в якій частині встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Скаржник у судове засідання 13.06.2017 року не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду скарги був судом повідомлений належним чином. Від скаржника до суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце її розгляду був судом повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000467, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000467, у провадженні органу досудового розслідування знаходилось кримінальне провадження, зареєстроване 17.02.2016 року в ЄРДР за № 0000467, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, із фабулою наступного змісту:

«До Ужгородського ВП надійшла заява ОСОБА_3 , адвокат, представник інтересів потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні в обвинуваченні ОСОБА_5 , про те, що, у ході судового засідання, яке відбулось 09 жовтня 2015 року в Ужгородському міськрайонному суді, двоє осіб, що були присутні на засіданні та представились журналістами «Спеціального контролю», таємно проводили фотографування екрану її ноутбука, який вона використовувала у ході розгляду справи. У подальшому дані фото 09 жовтня 2015 року були опубліковані на сторінці Фейсбук «Спеціального контролю» чим на її думку вчинення перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці».

06.08.2016 року слідчим Слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 за ч. 1 ст. 397 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування постанови слідчий зазначив, що допитана ОСОБА_3 , повідомила, що адвокатською діяльністю займається з 2008 року на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3452 від 25 вересня 2008 року.

На підставі договору про надання правової допомоги від 04.02.2015 року нею здійснюється представлення інтересів потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні в обвинуваченні ОСОБА_5 .

09 жовтня 2015 року в Ужгородському міськрайонному суді за головуванням суді Ужгородського міськрайоного суду ОСОБА_6 проходило чергове судове засідання у вищевказаному кримінальному провадженні. На даному засіданні була присутня вона, як представник потерпілого, обвинувачена ОСОБА_5 та її захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , прокурор ОСОБА_10 , суддя ОСОБА_6 та його секретар. Також, у залі судового засідання були присутні дві особи, які представились журналістами «Спеціального контролю» та хтось із родичів ОСОБА_5 .

На запитання у чому саме виразилось втручання у її діяльність як представника потерпілого ОСОБА_4 під час судового засідання 09 жовтня 2015 року з боку журналістів «Спеціального контролю`полягало перешкоджання вона зазначила, що ОСОБА_11 , який знаходився позаду неї під час судового засідання, здійснював фотографування екрану її ноутбука протягом всього засідання яким вона користувалась. Про даний факт вона дізналась із публікації у соціальній мережі «Фейсбук» на сторінці «Спеціального контролю». Наприкінці судового засідання вона випадково почула розмову даних журналістів під час якої один з них сказав, що «Балога оцінить фото». Спочатку вона не придала особливої уваги, але коли побачила опубліковані фото у соцмережі «Фейсбук» зрозуміла, що опубліковані мабуть не всі фото зроблені ними, а є і інші, зроблені з екрану її ноутбука. Журналісти сиділи на другому ряді лавиць, які розташовані ближче до входу до зал судових засідань на відстані від мене приблизно 2 метри по діагоналі. У ході судового засідання вони фотографували використовуючи смартфони.

Також, ОСОБА_3 додала, що дані журналісти неодноразово приймали участь у судових засідання по даній кримінальній справі і тому є добре обізнані із її правовим статусом, як адвоката та представника потерпілого.

У ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження було долучено скріншоти публікації на сторінці «Спеціальний контроль» у соціальній мережі Фейсбук на яку посилається потерпіла. У ході огляду даних матеріалів факту публікування інформації, яка містилась на моніторі потерпілої виявлено не було, будь яких інших доказів потерпілою надано не було. Також необхідно зазначити, що під час судового засідання ОСОБА_12 , яка представляє інтереси потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні в обвинуваченні ОСОБА_5 сидить поряд з обвинуваченою, що зафіксовано на оглянутих фото.

Порушення встановлених законом гарантій захисника чи представника особи, їх діяльності та професійної таємниці у розумінні ст. 397 КК України полягає, зокрема, у вчиненні дій, спрямованих на протиправне отримання даних, які стали відомі захиснику у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків чи примушування його до розголошення таких даних.

Наведені у постанові норми закону передбачають правову регламентацію порядку використання портативних засобів у ході розгляду судової справи.

Відповідно до п. 3 ст. 22 даного закону обов`язок зберігати адвокатську таємницю поширюється на адвоката, його помічника, стажиста та осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язані забезпечити умови, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошення.

Що й стало підставою для закриття провадження у справі.

Скаржник у своїй скарзі зазначив, що слідчим не допитано осіб, які вчинили порушення, не встановлено з яких підстав вони діяли таким чином, чи був умисел на втручання в адвокатське досьє та з якою метою фотографувався екран адвокатського ноутбуку. При закритті кримінального провадження не зазначено в якій частині встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проте, як зазначено у ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України (ст. 3), Господарського процесуального кодексу України (ст. 4-4), Кодексу адміністративного судочинства (ст. 12), Кримінального процесуального кодексу України (ст. 27) передбачається, що проведення в залі судового засідання фотозйомки, відео- та аудіозапису допускається як безпосередньо учасниками конкретної судової справи так і особами, які присутні в залі судового засідання на законних підставах («вільні слухачі»).

Зокрема, положеннями ч. 8 ст. 6 ЦПК України, ч. 8 ст. 12 КАС України, ч. 6 ст. 27 КПК України регламентується порядок проведення в залі судового засідання фото-, відео-, звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури (а також транслювання судового засідання по радіо і телебаченню), - що допускається виключно на підставі ухвали суду за наявності згоди на це осіб, які беруть участь у справі. Цим самим, передбачається наступний порядок реалізації даного права: заявлення зацікавленою особою перед судом відповідного клопотання про застосування стаціонарної апаратури для вчинення фото-, відео-, звукозапису або ж транслювання судового засідання, з`ясування думки осіб, які беруть участь у справі, отримання згоди зазначених осіб на такі дій та постановлення судом відповідного мотивованого рішення у формі ухвали про надання судом дозволу на реалізацію вказаного права або ж відмову у наданні такого дозволу з наведенням мотивів рішення.

Натомість, право на застосування портативних пристроїв, яке гарантоване у всіх процесуальних кодексах, є безумовним та є складовою процесуального правового статусу особи, яка бере участь у справі або ж перебуває в залі судових засідань на інших підставах: відповідно до ч. 8 ст. 6 ЦПК України учасники цивільного процесу та інші особи, присутні на відкритому судовому засіданні, мають право робити письмові записи, а також використовувати портативні аудіотехнічні пристрої; відповідно до ч. 8 ст. 12 КАС України, особи, присутні в залі судового засідання, можуть використовувати портативні аудіотехнічні засоби; відповідно до ст. 6 КПК України, кожен, хто присутній в залі судового засідання, може вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіозаписуючі пристрої. При цьому, право на вчинення письмових записів, нотатків, стенограм, та право на використання саме портативних пристроїв не потребує отримання додаткового дозволу суду, оскільки правова конструкція, яка застосовується у актах процесуального законодавства передбачає гарантованість реалізації вказаних прав у ході судового розгляду.

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192- VIII від 12 лютого 2015 року внесено зміни до ч. З ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та передбачено, що учасники судового процесу, інші особи, присутні у залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, установлених законом.

Отже, дана норма права передбачає правову регламентацію порядку використання портативних засобів у ході розгляду судової справи.

Стаття 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.

Відповідно до п.З ст. 22 даного закону обов`язок зберігати адвокатську таємницю поширюється на адвоката, його помічника, стажиста та осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язані забезпечити умови, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки слідчий відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України та ст. 94 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та самостійно і за своїм внутрішнім переконанням, оцінює сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, ним було проведено достатньо процесуальних заходів щодо встановлення обставин у кримінальному провадженні, вірно надано оцінку доказам та встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення зазначеної скарги та скасування зазначеної постанови.

Керуючись ст.ст. 303 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 06.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467 за ч. 1 ст. 397 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000467 повернути Ужгородському відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області за приналежністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатськ ої області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1