Справа № 646/3216/17
№ провадження 1-кп/646/467/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.17 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

представник потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001188 від 01.11.2016р. відносно ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, не судимого, одруженого, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2016 близько 21-50 ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Аudі 100» р.н. НОМЕР_1 , рухався по Нетеченській Набережній в м. Харкові зі сторони вул. Маршала Конєва в сторону вул. Університецької м. Харкова.

Під час руху по вказаній набережній не доїжджаючи до перехрестя з вул. Університецька та наближаючись до пішохідного переходу, який розташований навпроти майдану Ірини Бугримової, водій ОСОБА_6 рухаючись по правій смузі дороги, біля якого на лівій смузі дороги, зупинився транспортний засіб для надання дороги пішоходу, який перебував на пішохідному переході, грубо порушив п.п.18.1,18.4 Правил дорожнього руху України:

п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

та на пішохідному переході допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину дороги, зліва направо по ходу руху автомобіля.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1321-А/16 від 15.11.2016р. у ОСОБА_7 внаслідок даної дорожньо-транспортної події заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку, лінійний перелом чолової кістки зліва з переходом на верхній край лівої орбіти та на кришу лівої орбіти. Закритий перелом голівки малогомілкової кістки з незначним зсувом правої нижньої кінцівки, часткове ушкодження зв`язок правого колінного суглобу.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «Аudі 100» р.н. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився попутний транспортний засіб, для надання дороги пішоходам, не зменшив швидкість і не зупинився, не переконався у наявності пішоходів на пішохідному переході, продовжив рух через пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, підтвердив факти та обставини вчинення злочину так, як вони викладені судом вище.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому, у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Згідно класифікації, передбаченого ст.12 КК України, вчинив тяжкий злочин. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_6 не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, не судимий. З урахуванням обставин злочину, наявних обставин, що пом`якшують покарання та даних про особу обвинуваченого, суд призначає основне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та на підставі ст.75 КК України звільняє від його відбуття з випробуванням. Враховуючи доведеність грубого порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим та наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення його права керувати транспортними засобами на певний строк.

Позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню. В частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди суд відмовляє, оскільки не доведені витрати на лікування та втрата заробітку жодним доказом. В частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує форму вини обвинуваченого, а саме умисне грубе порушення правил безпеки дорожнього руху та необережність щодо наслідків злочину, заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень. При цьому, суд вважає доведеним факт спричинення потерпілій сильного фізичного болю та хвилювань, тривалого лікування ( що підтверджується висновком судово-медичної експертизи) та необхідності докладати додаткових зусиль на організацію свого життя. Однак не доведено необхідності оперативного втручання для поновлення носової кістки потерпілої та лікування від депресії. Також не доведено отримання коштів потерпілою в борг. Моральний стан близьких ОСОБА_7 не впливає на розмір моральної шкоди потерпілої, а може бути підставою для самостійної подачі позову. На день розгляду позову відповідачем сплачено позивачці 1000 грн. відповідно від 03.08.2017р. № 2665.

Крім того, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює (живе на періодичні заробітки на будівництві) та має на утриманні двох малолітніх дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд задовольняє цивільний позов ОСОБА_7 частково на суму 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст.т.122,124 КПК України судові витрати стягнути з обвинуваченого. Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.

Відповідно ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди, у відшкодуванні майнової шкоди відмовити.

Судові витрати у розмірі 2111,04 грн. за проведення автотехнічних експертиз стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1