Справа № 598/577/16-к
провадження № 1-кп/598/60/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Збаражі кримінальне провадження №598/577/16-к про обвинуваченняОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, одруженого, що тимчасово не працює, раніше судимого вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2013 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із випробуванням та іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2014 року скасовано звільнення з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року скорочено наполовину невідбуту частину покарання, згідно ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2016 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 04 місяці 22 дні невідбутого строку покарання,

за ч.2 ст.289 КК України,-
встановив :
08 лютого 2016 року приблизно 23 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 35801,46 грн., який знаходився в дворі будинку АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_6 , розбив ліктем руки заднє вітрове скло автомобіля, після чого, через розбите вікно, проник в салон автомобіля та, продовжуючи свої злочинні дії, не маючи ні дійсного, ні уявного права на транспортний засіб, за допомогою викрутки запустив двигун автомобіля і розпочав рух цим автомобілем в напрямку центральної частини м.Збараж, отримавши таким чином реальну можливість користуватися ним, тобто незаконно заволодів даним транспортним засобом повторно.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, як за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що йому вказаний автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , передав у користування ОСОБА_7 , мешканець

м.Херсон, тобто особа, яка вказана як власник у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу. Будь-які інші покази відмовився давати відповідно до вимог ст.63 Конституції України.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження доказами, що були дослідженні в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , він придбав в лютому місяці 2015 року шляхом обміну на інший автомобіль без перереєстрації його на своє ім`я. Із цього час він ним і користується на законних підставах. 08 лютого 2016 року приблизно 23 години, перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , його розбудили працівники поліції із проханням перевірити чи знаходиться належний йому вищевказаний автомобіль на місці паркування, тобто біля будинку №5 по вул.Заводській в м.Збаражі. Вийшовши на двір та підійшовши до місця паркування свого транспортного засобу він виявив пропажу автомобіля та уламки розбитого скла. Після чого він зателефонував до поліції на номер «102» та написав заяву в поліцію про викрадення автомобіля. Згодом виявилось, що даним автомобілем незаконно заволодів ОСОБА_4 , якому він права керування своїм транспортним засобом не надавав. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він 08 лютого 2016 року в після обідню пору разом із своїм братом та братом ОСОБА_4 розпивали алкогольні напої в квартирі по місцю свого проживання в м.Збаражі по вул.Заводській. Під час розпивання алкогольних напоїв до нього в квартиру прийшов ОСОБА_4 та приєднався до них. Пізніше, вже у вечірню пору, ОСОБА_4 вийшов на двір. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся і сказав, щоб він вийшов на двір за будинок, який знаходиться по АДРЕСА_3 . Вийшовши за будинок, він деякий час почекав. Потім під`їхала машина іноземного виробництва за кермом якої був ОСОБА_4 , який сказав йому, щоб він сідав в автомобіль. Він сів і вони вдвох поїхали в сторону центральної частини міста Збараж. При цьому ОСОБА_4 не повідомляв його про те, що він незаконно заволодів даним транспортним засобом. Доїхавши до каплички, що по вул.Чорновола в м.Збараж Тернопільської області, в автомобілі перестав працювати двигун і вони деякий час сиділи в автомобілі. Пізніше до них приїхали працівники поліції і затримали ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він, як працівник поліції, разом із своїм напарником ОСОБА_10 , патрулювали територію міста Збараж Тернопільської області. Під час патрулювання в районі вулиці Чорновола міста Збараж вони побачили автомобіль, який стояв на місці. Підійшовши до автомобіля він побачив, що на місці водія в салоні автомобіля знаходився ОСОБА_4 . Під час візуального огляду автомобіля виявив, що в нього було пошкоджене заднє скло. Він разом із напарником запропонували водієві ОСОБА_4 надати для перевірки документи. Водій на їхні вимоги жодних документів для перевірки не надав та пояснив, що взяв покататись даний автомобіль у свого брата.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав покази аналогічні із показами, даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 08 лютого 2016 року приблизно о 18 годині вона приїхала до будинку по АДРЕСА_3 , тобто до місця свого проживання, на автомобілі марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , який був технічно справним та без зовнішніх пошкоджень. Там же вона припаркувала даний автомобіль та пішла додому. Того ж дня, приблизно о 23 годині до неї у квартиру прийшли працівники поліції та повідомили її чоловікові ОСОБА_6 , про те що їх автомобіль викрадений. Після чого на двір вийшов її чоловік. Повернувшись додому він повідомив, що автомобіль «Фіат Тіпо», що належить її чоловікові, відсутній на парковці біля будинку. Вказаний легковий автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , є власністю чоловіка, яким користується чоловік та вона сама.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він 08 лютого 2016 року у після обідній час перебував у житловій квартирі ОСОБА_13 , що на АДРЕСА_5 , разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та братом ОСОБА_4 , де розпивали алкогольні напої. Ввечері цього ж дня він заснув у даній квартирі, а тому обставини незаконного заволодіння автомобілем його братом йому не відомі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_12 ..

Протоколом огляду місця події від 09.02.2016 року, згідно якого місцем вчинення кримінального правопорушення є територія, прилегла до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , яка розташована в вулиці Заводській в м.Збаражі Тернопільської області. При огляді місця події виявлено на землі скло із розбитого вікна автомобіля (а.с.101-105).

Протоколом огляду місця події від 09.02.2016 року, яким є частина вулиці І.Сірка, яка перетинається з вулицею Чорновола в м.Збараж Тернопільської області, де біля церковної каплички виявлено автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 96-100).

Протоколом слідчого експерименту, проведеного 10.02.2016 року із обвинуваченим ОСОБА_4 , де останній розповів та показав яким саме чином він незаконно заволодів автомобілем марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на вулиці Заводській,5 в м.Збараж Тернопільської області (а.с. 90-95).

Висновком судової трасологічної експертизи №1.4-156/16 від 24.02.2016 року, згідно якої під час огляду автомобіля «Фіат Тіпо», 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 09.02.2016 року під час проведення огляду місця події по вулиці І.Сірка, що перетинається з вулицею Чорновола в м.Збараж Тернопільської області, виявлено слід пальця руки розмірами 45x15 мм, вилучений із передньої панелі автомобіля на відстані 20 см. від лівого краю та 6 см. від переднього краю, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_4 (а.с. 77-88).

Висновком судово-психіатричної експертизи №63 від 11.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_4 на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння страждав на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 за теперішнього часу страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, а тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждає, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 60-61).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи №4-36/16 від 18.02.2016 року, згідно якої ринкова (залишкова) вартість автомобіля марки «Фіат Тіпо», 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 08 лютого 2016 року може становити 35801 грн. 46 коп.. Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки «Фіат Тіпо», 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 внаслідок його пошкодження 08 лютого 2016 року може становити 5301 грн. 18 коп. (а.с.62-75).

Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що вищевказаний автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , був наданий йому в користування власником, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Суд вважає, що з огляду на самі обставини заволодіння даним автомобілем, в тому числі і тим, що обвинуваченим було вибите заднє скло автомобіля, відсутність у нього ключа запалювання, відсутність доказів того, що обвинувачений раніше вже користувався даним автомобілем, а також того, що обвинувачений відмовився більш детально розповісти про обставини надання йому вказаною ним особою права на користування даним автомобілем, свідчить про неправдивість даного твердження обвинуваченого. При цьому суд приймає до уваги ті обставини, що законним користувачем даного автомобіля є потерпілий ОСОБА_6 , який користується ним на законних підставах з лютого 2015 року. Дана обставина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , дослідженим в судовому засіданні полісом №АЕ/6001148 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого саме потерпілий ОСОБА_6 застрахував даний автомобіль марки «Фіат Тіпо», д.н.з. НОМЕР_1 , в період з 12.10.2015 року по 11.10.2016 року (а.с.127).

Суд також не приймає до уваги тверджень захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимим висновку експерта №4-36/16 від 18.02.2016 року судової автотоварознавчої експертизи з підстав того, що дана експертиза проведена особою, яка не мала повноважень на проведення даної експертизи, оскільки дане твердження захисника спростовується самим

висновком, де зазначено повноваження експерта, та поясненнями, які надав в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 .. При цьому суд вважає, що підстав не довіряти висновку експерта, який був попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст.384, ст.385 КК України, у суду немає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд враховує і пом`якшуючу його вину обставину, як його молодий вік.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_4 22 січня 2013 року був засуджений вироком Збаразького районного суду Тернопільської областіза ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2016 року ОСОБА_4 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 04 місяці 22 дні невідбутого строку покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вищевказаний злочин було вчинено після постановлення вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2013 року, але до повного відбуття покарання, тому суд вважає, що в даному випадку остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає призначенню на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме, суд вважає необхідним до обраного покарання за новим вироком слід частково приєднати у відповідності із ч.1 ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22.01.2013 року, за яким він був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в розмірі 1689 гривень 60 копійок за проведені судову автотоварознавчу експертизу за №4-36/16 від 18.02.2016 року та судову трасологічну експертизу за №1.4-156/16 від 24.02.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту слід змінити на тримання під вартою до часу вступу вироку в законну силу, однак не довше ніж до 20 лютого 2017 року, з огляду на наступне.

Так, суд прийшов до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке належить відбувати реально, обраний раніше запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду та визначивши йому розмір застави в сумі 34000 гривень. При цьому суд вважає, що саме наявність ризику ухилення від суду та вчинення іншого правопорушення і виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи обвинуваченого при вирішенні питання про зміну йому запобіжного заходу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 37 3-374 КПК України, суд,-

засудив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2013 року, у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2(два) місяці позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 змінити обраний щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, на строк до вступу вироку в законну силу, однак не довше ніж до 20 лютого 2017 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області:

банк ГУДКСУ у Тернопільській області, р/р 0474, код банку 838012, ід.код.26198838, призначення платежу «Застава (від кого) згідно вироку Збаразького районного суду від 22 грудня 2016 року по кримінальному провадженню 598/577/16-к».

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 22 грудня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1689 (однієї тисячі шістсот вісімдесяти дев`яти) гривень 60 копійок за проведені судову автотоварознавчу експертизу за №4-36/16 від 18.02.2016 року та судову трасологічну експертизу за №1.4-156/16 від 24.02.2016 року.

Речові докази по справі, а саме:

-автомобіль марки «Фіат Тіпо», 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ;

-викрутку, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, піддати знищенню.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1