АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
представників ТОВ „УКРЛОТО-КИЇВ ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_10 в інтересах ТОВ „УКРЛОТО-КИЇВ на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на тимчасово вилучене, під час проведення обшуку 17.01.2017 року, майно, а саме:

- Монітор «Fujitsu Siemens» у кількості 1 штук;

- Монітори «Samsung» у кількості 3 штук;

- Монітори «Nec» у кількості 4 штук;

- Монітор «HP» у кількості 1 штук;

- Монітор «ІВМ» у кількості 1 штук;

- Монітор «Eizo» у кількості 1 штук;

- Монітор «Dell» у кількості 1 штук;

- Монітор «View Sonic» у кількості 1 штук;

- Чековий апарат «Thermal Receipt Printer» S/n: 7;

- Комп`ютерні миші «maxter» у кількості 7 штук;

- Комп`ютерна мишка «Dell» у кількості 2 штук;

- Комп`ютерна мишка «4Tech» у кількості 1 штук;

- Комп`ютерні миші «Logitech» у кількості 2 штук;

- Клавіатури «Genius» у кількості 1 штук;

- Клавіатури «Maxter» у кількості 6 штук;

- Клавіатура «НР» у кількості 3 штук;

- Клавіатура «Logic Power» у кількості 2 штук;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УК8Х033337;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УK3C082415;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УK8X032680;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УК8X032718;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УК8Х032622;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УКDS002416;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» № УК8X064067;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» без маркування;

- Системний блок «Fujitsu Siemens» без маркування;

- Системний блок «Dell» № HYH4B3J;

- Системний блок «Dell» № 5W9144G;

- Системний блок «Dell» № 91LPY2G;

- Системний блок «Dell» без маркування;

Грошові кошти у сумі 433 грн.:

- Купюра номіналом 100 грн., серія ЕШ 4027602;

- Чотири купюри номіналом 50 грн., серія ТУ 2265985, РБ 4251341, ПЕ 7409376, СС 4184585;

- Купюра номіналом 20 грн., серія ТА 3420460;

- Десять купюр номіналом по 10 грн., серія МЄ 7153961, СЕ 5563811, ПЖ 0549151, МИ 2846781, СВ 6291966, ПЕ 7889034, СБ 1805556, НГ 4342976, СВ 7118338, СА 0473305;

- Дві купюри номіналом 5 грн., серія УЙ 1373955, НЖ 6951336;

- Купюра номіналом 2 грн., серія РБ 3228617;

- Купюра номіналом 1 грн., серія УВ 0798890.

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді Октябрського районного суду Полтавської області звернувся слідчий із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене, під час проведення обшуку 17.01.2017 року, майно в приміщенні, що має вивіску „Лото маркет, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Привокзальна, 1.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено функціонування закладу в якому надаються послуги в сфері грального бізнесу. В подальшому встановлено, що даним закладом виявився заклад „Лото маркет.

Відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, внесено до ЄРДР за №0001323 від 30.11.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.01.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні, що має вивіску „Лото маркет за адресою АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки, інших електронних носіїв інформації, оргтехніки, касових апаратів та апаратів для роздрукування чеків, квитанцій про зроблені ставки, мобільних телефонів, чорнової бухгалтерії, іншої документації, яка може свідчити про заняття гральним бізнесом, а також місця знаходження незаконно отриманих грошових коштів, речей та цінностей здобутих злочинним шляхом.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні доказів, що мають суттєве значення для встановлення істини у провадженні. Збереження вказаного майна та грошових коштів на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав того, що вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення ряду злочинів у сфері господарської діяльності, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст.84 КПК України є доказами, з вилученими предметами в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а вилучені предмети і речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України.

В апеляційній скарзі представник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити, оскільки слідчим суддею було допущено ряд порушень вимог кримінального процесуального законодавства, що, як наслідок, призвело до неправосудного та незаконного, на погляд апелянта, судового рішення, яке порушує право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та право на зайняття підприємницькою діяльністю, яка не заборонена законом.

Слідчим суддею було неповно досліджено фактичні обставини справи та документи, надані представником ТОВ „Укрлото-Київ на підтвердження своїх заперечень.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку, дозволу на вилучення якого, на думку апелянта, слідчим суддею, не надавалося.

Звертає увагу на те, що господарська діяльність за вищезазначеною адресою проводилася законно, ТОВ „Укрлото-Київ у вказаному приміщенні законно розповсюджувала білети державних лотерей, які проводяться ТОВ „М.С.Л., на що вказують відповідні договори передоручення № 07-07-2016 від 01 липня 2016 року та № УК-05-08-2016 від 05 серпня 2016 року, а також, ліцензійний договір № ЛУК-05-08-2016 від 05 серпня 2016 року про передачу невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання, зокрема, для графічного відображення процесу виявлення виграшів білетів державної лотереї „Золотий тріумф.

Водночас, програмне забезпечення, встановлене на вилученій комп`ютерній техніці, відповідає Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з випуску і проведення лотерей, затвердженим наказом Державного комітету України від 12 грудня 2002 року № 128/1037 з подальшими змінами. Також звертає увагу на те, що термінал електронної системи прийняття ставок (модель SX-410), за допомогою якого здійснюється розповсюдження державної лотереї „Золотий тріумф, не містить будь-яких генераторів випадкових чи псевдовипадкових послідовностей або чисел, приладів та/або програм, які самостійно визначають результат розіграшу лотереї або розмір виграшу, та не має з`єднання з такими пристроями або програмами, окрім з`єднання з центральною електронною системою.

Також апелянт зазначає, що вказані відомості та відповідна документація надавалася слідчим, які проводили обшуки, проте ними була проігнорована на момент початку обшуку та вилучена разом із усім іншим майном.

Окрім того, вилучене майно не має жодного відношення до діяльності з організації грального бізнесу, оскільки за його допомогою здійснювалася законна господарська діяльність, а відтак не може бути доказом у даному кримінальному провадженні.

Також апелянт вказує, що слідчим та прокурором не було доведено завдання такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки не доведено можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вилученого під час обшуку майна зі сторони ТОВ „Укрлото-Київ.

Також представник скаржника вважає, що заборона користування вилученим майном, яке опосередковує законну господарську діяльність із розповсюдження державних лотерей, є неспівмірним заходом.

Одночасно, апелянт зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто за відсутності представника ТОВ „Укрлото-Київ, а копію ухвали слідчого судді отримано лише 23.02.2017 року, про що свідчить відповідна розписка в матеріалах провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представників ТОВ „Укрлото-Київ, які підтримали подану апеляційну скаргу із зазначених в ній мотивів, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення слідчого, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положення ч.10 ст.170 КПК України вказують на те, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону, при вирішенні клопотання про накладення арешту на майно та грошові кошти, слідчим суддею дотримано.

З матеріалів наданих суду вбачається, що наведені в клопотанні доводи слідчого про накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходились в приміщенні, що має вивіску „Лото маркет, перевірялись слідчим суддею. З метою унеможливлення подальшого відчуження, розпоряджання, використання та перетворення, що може призвести до подальшого зникнення, втрати або приховання слідів злочину, досліджуючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого про арешт, наслідки, що завдані кримінальним правопорушенням та з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність арешту вказаного майна та грошових коштів.

Водночас, доводи, які на які посилається апелянт, на думку колегії суддів, є такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Так, саме по собі здійснення господарської діяльності ТОВ „Укрлото-Київ, не виключає розумних підозр органу досудового слідства про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідність Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з випуску і проведення лотерей програмного забезпечення, підлягає перевірці в ході досудового розслідування на чому і наголошує слідчий у своєму клопотанні.

Посилання представника на вилучення майна, яке не було вказано в ухвалі про проведення обшуку, є необгрунтованим.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені чи використані як засоби чи знаряддя для вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Тобто, виходячи з вказаних положень та норм ст.236 КПК України, яка регулює порядок проведення обшуку, в ході проведення якого може бути вилучене і майно не зазначене в ухвалі слідчого судді із дотриманням в подальшому слідчим порядку звернення до слідчого судді щодо накладення арешту на зазначене майно, а вилучене за відсутністю дозволу ухвали слідчого судді, є предметом дослідження у сукупності із іншим майном вилученим в ході обшуку і на яке було накладено арешт.

Щодо твердження про співмірність застосованих заходів із ризиками досудового розслідування, колегія суддів вказує, що незастосування зазначених заходів може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч.1 ст.170 КПК.

Розглядаючи провадження в суді апеляційної інстанції встановлено, що скасування арешту на даному етапі не буде відповідати меті досудового розслідування або взагалі зробить неможливим об`єктивне встановлення обставин в провадженні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що арешт на майно накладено відповідно до вимог закону, він є співмірним із ризиками досудового розслідування і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 в інтересах ТОВ „УКРЛОТО-КИЇВ залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 20 січня 2017 року про накладення арешту на вилучені, під час проведення обшуку 17.01.2017 року, майно та грошові кошти в приміщенні, що має вивіску „Лото маркет, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Привокзальна, 1, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4