Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5950/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення заяви до ЄРДР,-
В С Т А Н О В И В :
04.05.2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що ним 20.04.2017 року до Подільського УП ГУ НП у м. Києві було подано заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 КК України (Неналежне виконання професійних обов`язків медичним або фармацевтичним працівником).
Зазначає, що згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Посилається на те, що станом на день подачі даної скарги відомості за його заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 КК України, в порушення вимог ст. 214 КПК України службовою особою Подільського УП ГУНП в м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, що є їх бездіяльністю, яка є протиправною та не законною.
На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 2, 60, 214, 284, 303-307 КПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить: визнати бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення в ЄРДР його заяви від 20.04.2017 року за ст. 140 КК України на лікарів ШМД отриманої слідчим відділом 22.04.2017 року, та не виконання вимог ст. 214 КПК України протиправними та незаконними; зобов`язати слідчого та відповідальних керівників СВ Подільського УП НП в м. Києві
внести його заяву від 20.04.2617 року за ст. 140 КК України на лікарів ШМД в ЄРДР відповідно
до ст. 214 КК України про що направити письмове повідомлення про початок досудового розслідування.
Заявник та слідчий Подільського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від заявника до суду надійшла заява згідно якої він скаргу підтримує, просить задовольнити і розглянути її без фіксування технічними засобами. Вимоги скарги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі.
Причини неявки в судове засідання слідчого слідчому судді не відомі.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, оскільки відсутність прокурора або слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а заявником подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Із зазначених норм кримінально-процесуального Закону можна зробити висновок, що чинне законодавство України гарантує захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Кожен може звернутися із заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, що означає, що кожне звернення (заява чи повідомлення) про кримінальне правопорушення повинно бути зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин та розпочате розслідування,
Слідчим суддею встановлено, що з метою забезпечення вищезазначених завдань кримінального провадження законодавцем в статті 303 КПК України надано право заявнику, потерпілому їх представникам або законним представникам на оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
В той же час згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
З системного аналізу зазначених статей кримінально-процесуального кодексу України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що особа, яка звертається із скаргою на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, повинна достовірно довести, зокрема факт подачі нею слідчому або прокурору заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та факт їх отримання останніми.
Слідчим суддею встановлено, що заявником в порушення вимог вищезазначених норм ЦПК України не надано жодного належного та допустимого доказу в підтвердження факту подачі ним до Подільського УП ГУНП в м. Києві заяви про кримінальне правопорушення від 20.04.2017 року.
Доданий же ним до скарги оригінал вказаної заяви, не може бути взятий слідчим суддею до уваги як доказ в підтвердження вищезазначеного факту (отримання службовими особами Подільського УП ГУНП в м. Києві), оскільки не містить відміток про її отримання. Також відсутні в матеріалах скарги і докази відправки її засобами поштового або іншого зв`язку.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність бездіяльності слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, оскільки заявником не доведено самого факту подачі ним вказаної заяви про кримінальне правопорушення.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України у звязку з чим скарга задоволенню не підлягає.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 23, 26, 56, 84, 93, 94, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення заяви до ЄРДР відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1