Справа № 706/35/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року м.Христинівка

Слідчий суддя Христинівського районного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Христинівка клопотання старшого слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області в ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоархангельськ Кіровоградської області, українець, громадянин України, який має вищу освіту, одружений, працюючий на посаді заступника начальника Христинівського ВУЖГ, проживаючий по АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей в силу ст. 89 КК України раніше судимий, у кримінальному провадженні №0000025 від 14.01.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України

встановив:

ОСОБА_7 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України, а саме, 14 січня 2017 року близько 19 години 30 хвилин в м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні бару «Йо-ма-йо», що розташований по вулиці Шевченка, після вчинення неправомірних дій останніми, згідно повідомлення невідомої особи та направлення на місце події слідчо-оперативної групи,вчинили опір працівникам поліції, які несли службу по забезпеченню оперативного реагування на повідомлення про правопорушення та інші події та прибули за викликом виконувати свої службові обов`язки, що виразилося в тому, що ОСОБА_7 і ОСОБА_9 в категоричній формі відмовилися виконувати законні вимоги працівників поліції, при цьому виражалися в їх адресу нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою, а також продовжили свої неправомірні дії, тобто вчиняли опір працівникам правоохоронного органу в приміщенні Христинівського відділення поліції, куди були доставлені.

Під час вчинення опору працівникам правоохоронного органу, ОСОБА_7 ,діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинив насильство відносно працівників поліції, а саме інспектора СРПП Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУПН в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та дільничного офіцера поліції сектору превенції Христинівського ВП Уманського ВП ГУПН в Черкаській області майора поліції ОСОБА_11 ,яке виразилось в нанесенні декількох ударів руками по тулубу інспектору СРПП Христинівського відділення поліції Уманського ВП ГУПН в Черкаській області ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забій грудної клітини, ЗЧМТ, струс головного мозку,а також у здушуванні шиї руками та нанесенні ударів по тулубу і в обличчя дільничному офіцеру поліції сектору превенції Христинівського ВП Уманського ВП ГУПН в Черкаській області майору поліції ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, лівої ключичної ділянки, закритої рани нижньої губи, забій лівого стегна.

14.01.2017 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.

14.01.2017 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

15.01.2017 кримінальне провадження №0000025 та кримінальне провадження №0000026 об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номер а№0000025.

15.01.2017 о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщенні до ІТТ № 2 ГУНП в Черкаській області.

15.01.2017 з урахуванням зібраних доказів по кримінальному провадженню ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: рапортом слідчого СВ Христинівського ВП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_12 , рапортом ст. о/у СКП Христинівського ВП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_13 , рапорт дільничного інспектора поліції Христинівського ВП майора поліції ОСОБА_11 , рапортом інспектора СРПП №2 Христинівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_14 , показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_11 , показаннями свідка ОСОБА_15 , який дав покази, які є аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_16 , показаннями свідка ОСОБА_17 , показаннями свідка ОСОБА_18 ,показаннями свідка ОСОБА_19 ,показаннями свідка ОСОБА_20 , показаннями свідка ОСОБА_21 .

Враховуючи обставини вчинення даного злочину та дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , орган досудового розслідування, дійшов до висновку про необхідність обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я особи та не бажаючи стати на шлях виправлення знову вчинив умисний злочин, що свідчить про те, що на волі останній може продовжити свою злочинну діяльність та з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий у судовому засіданні підтримав дане клопотання та просила його задовольнити

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики зокрема те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілих в кримінальному провадженню, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу. До даного висновку він із слідчим прийшов на підставі показів свідків. Доказів про існування та підтвердження на даний час ризиків суду, органом досудового слідства не надано.

Підозрюваний та його адвокат у судовому засіданні просили у клопотанні слідчого відмовити, а застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки ОСОБА_7 від слідства не ухилявся, не тікав, має постійне місце проживання та роботи, має на утримані двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, а тому та поросят суд у клопотанні слідчого відмовити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід-особисте зобов`язання. Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку. Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні. Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_22 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 , має постійне місце роботи та проживання, має на утримані двох неповнолітніх дітей, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового слідства обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Будь-яких наявних достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчим і прокурором суду не доведено. Таким чином, у слідчого судді немає підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перераховані та непідкріплені доказами ризики зазначені у клопотанні не є підставою для задоволення клопотання про обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна людина має право на особисту свободу та особисту недоторканість. Одним із принципів міжнарожного права є принцип звільнення обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину з-під варти на час розслідування його справи. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями явки в суд. Обов`язок обгрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту лежить сааме на слідчому та прокуророві і не може бути лише формальною посилкою на це без достатніх доказів. Наприклад, як вказано у справі «Смирнова проти Росії», якщо державна не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою бвинуваченого у провопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи. Ризик переховування ОСОБА_7 від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового вироку та особистої думки про це слідчого по справі. Ні слідчим, ні прокурором не було надано суду доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному в клопотанні, де слідчий підтвердила у судовому засіданні про те, що підозрюваний не ховався, не ухилявся від слідства, дає показання добровільно. Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, що під час розгляду клопотання, прокурором доведено обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для застосування саме найменьш мякшого запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання за покладенням обов"язків:

1. Прибувати до слідчого та суду;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

Вказані обов`язки не можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, як це передбачено ч. 6 ст. 194 КПК України. Виходячи із вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 199, 202, 206 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити. Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 із встановленою періодичністю;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду. 3. Повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

. Строк виконання покладених обов`язків рахувати -два місяці з дня постановлення ухвали. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1