Справа № 552/4849/14-к
У Х В А Л А
і м е н е м у к р а ї н и

09.10.2014 року суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , представника ПОКПЛ ім. Мальцева ОСОБА_5 та юрисконсульта лікарні ОСОБА_6 , хворого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. . ОСОБА_8 Леміщенко ОСОБА_9 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом хворому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, українцю, громадянину України, освіта вища, неодруженому, пенсіонеру, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

В С Т А Н О В И В:
На примусовому лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева у відділенні зі звичайним наглядом з 21 жовтня 2013 року знаходиться хворий ОСОБА_7 .

Примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 призначені ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2014 року у зв`язку зі скоєнням суспільно-небезпечних діянь, які передбачені ч. 2 ст. 125 КК України.

30.07.2014 року лікар Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. ОСОБА_8 звернулася до суду з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку акту № 156 психіатричного огляду особи від 29.07.2014 року ОСОБА_7 на даний час виявляє ознаки рекурентного депресивного розладу, важкого поточного епізоду з паранояльними включеннями. Враховуючи відсутність тривалого та стійкого покращення психічного стану, актуальність афективно заряджених ідей по відношенню до потерпілого, відсутність критичного ставлення до своєї поведінки перед госпіталізацією, відсутність реальних планів на майбутнє, значні прояви соціально-побутової дезадаптації, що не виключає можливості скоєння суспільно-небезпечних дій, на даний час ОСОБА_7 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Адвокат хворого ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про призначення повторної комісійної судової психолого психіатричної експертизи, проведення якої доручити Харківській обласній психіатричній лікарні № 3.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.08.2014 року була призначена експертиза за клопотання адвоката ОСОБА_4 , але згідно листа Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 в проведенні експертизи було відмовлено.

В Судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 наполягає на проведенні експертизи та просить проводити її в місті Києві, оскільки вона та її підзахисний не мають довіри лікарям психіатрам в місті Полтаві.

Заслухавши думку прокурора, та учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 про призначення повторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 512,514 КПК України , ст. 95 КК України, п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», -

У Х В А Л И В:
Призначити повторну амбулаторну комісійну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім.. О.Ф.Мальцева, попередивши експертів про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

1. Чи страждає ОСОБА_7 на даний час психічною хворобою? Якщо так, на якому етапі терапії перебуває ОСОБА_7 .?

2. Чи потребує ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

3. Чи має ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості, що суттєво вплинули на характер його поведінки під час вчинення ним кримінального правопорушення?

4. Чи перебував ОСОБА_7 в стані вираженого емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

5. Чи перебував ОСОБА_7 на момент скоєння кримінального правопорушення у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

6. Чи є у ОСОБА_7 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості?

7. Чи є психотравмувальною для ОСОБА_7 перебування з 21.10.2013 року на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній психіатричній клінічній лікарні ім.. О.Ф.Мальцева?

8. Чи становить теперішній психічний стан ОСОБА_7 очевидну небезпеку для нього або інших осіб?

В розпорядження експертів надати матеріали справи.

Провадження по справі зупинити до отримання висновку експерта.

Суддя ОСОБА_1