Справа № 362/5121/16-к
Провадження № 1-кс/362/613/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ТОВ «Перші ВЛТ Технології», на бездіяльність слідчого СВ Васильківського відділу УП ГУНП у Київській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга, в якій заявник просить слідчого суддю: 1) поновити строк на подання скарги на бездіяльність слідчого; 2) визнати бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку, що мав місце 29.08.2016 року за адресою АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні 0001346 від 28.05.2016 року повернути заявнику майно вилучене 29.08.2016 року, а саме: 23 пристрої візуалізації розіграшу білетів державних лотерей, які складаються з 23 системних блоків та 23 моніторів, 7 клавіатур, 15 оптичних мишок, 16 мережевих кабелів живлення, 10 VGA кабелів, 8 свічів, 1 роутер, 1 контролер для зовнішньої реклами, 1 сабуфер, 1 принтер, камери відео спостереження в кількості 9 одиниць.

Скарга мотивована тим, що 29.08.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2016 року слідчому СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 було надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні ТОВ «ДРІМ ЛОТО», яке належить на праві власності ТОВ «Перші ВЛТ Технології», що розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 141, в якому здійснюється господарська діяльність з розповсюдження державних лотерей ТОВ «М.С.Л.» згідно укладених договорів.
В скарзі зазначено, що ухвалою від 17.08.2016 року слідчий суддя надаючи право слідчому на проведення обшуку вказав лише про необхідність виявлення майна без права на його вилучення.
Співробітниками СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області під час проведення слідчих дій, із приміщення ТОВ «ДРІМ ЛОТО» було вилучено майно,що не входить до переліку речей, щодо яких прямо надавався дозвіл на виявлення слідчим суддею. Згідно ст. 236 КПК України таке майно вважається тимчасово вилученим.
Заявник посилається на те, що після обшуку слідчим не подано клопотання про арешт даного майна, а отже його утримання є протиправним та воно підлягає негайному поверненню його власнику (володільцю).
Заявник в скарзі просить суд: поновити строк на подання скарги на бездіяльність слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області в кримінальному провадженні № 0001346, оскільки ТОВ « Перші ВЛТ Технології» стало відомо про вилучення майна лише 07 жовтня 2016 року від ТОВ «ДРІМ ЛОТО», що полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час обшуку, що мало місце 29.08.2016 року за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів,141; зобов`язати слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 або іншого слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001346 від 28.05.2016 року, повернути ТОВ « Перші ВЛТ Технології» вилучене майно 29.08.2016 року, негайно повернути майно вилучене під час проведеної слідчої дії.
Ухвалою слідчого судді від 8 жовтня 2016 року відмовлено в поновленні пропущеного строку на подання скарги на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, а скаргу ТОВ « Перші ВЛТ Технології» повернути заявнику.
Заявник не погодився із вказаною ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку 10.11.2016 року, пославшись на те, що . В апеляційній скарзі заявник просив апеляційний суд: 1) поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу від 18.10.2016 року; 2)скасувати ухвалу від 18.10.2016 року; 3) постановити ухвалу про поновлення строку заявнику на подання скарги на бездіяльність слідчого; 4) зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні 0001346 від 28.05.2016 року повернути заявнику майно вилучене 29.08.2016 року, а саме: 23 пристрої візуалізації розіграшу білетів державних лотерей, які складаються з 23 системних блоків та 23 моніторів, 7 клавіатур, 15 оптичних мишок, 16 мережевих кабелів живлення, 10 VGA кабелів, 8 свічів, 1 роутер, 1 контролер для зовнішньої реклами, 1 сабуфер, 1 принтер, камери відео спостереження в кількості 9 одиниць.

Ухвалою апеляційного суду від 16.11.2016 року ухвалу слідчого судді від 18.10.2016 року скасовано; ухвалено нову ухвалу, якою поновлено заявнику строк на подачу скарги на бездіяльність слідчого; матеріали скарги повернуто Васильківському міськрайонному суду Київської області для виконання вимог ст.ст. 304, 306 КПК України.
Згідно ч. 1, 3 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку.

Виходячи з аналізу застосування п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в практиці Європейського суду з прав людини у якості її гарантій наголошується на незалежності від зовнішнього впливу на суддю з боку інших суддів та судів вищих інстанцій. Натомість ухвалою апеляційного суду від 16.11.2016 року вирішено питання, яке належить до компетенції слідчого судді першої інстанції, а саме апеляційним судом поновлено заявнику строк на подачу скарги на бездіяльність слідчого до слідчого судді першої інстанції.
Більш того, апеляційна інстанцію вийшла за межі наданих ст. 407 КПК України повноважень, і скасувала ухвалу повністю, а в частині вимог ухвалила нову ухвалу, а в іншій частині вимог направила матеріали скарги до Васильківського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог ст.ст. 304, 306 КПК України. З викладеного вбачається, що апеляційною інстанцією вибірково застосовано п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, тобто використано частково повноваження передбачені п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, та частково п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий проти задоволення скарги заперечив.

Суд, вислухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2016 року, у кримінальному провадженні №40001346 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 для виявлення системних блоків, комп`ютерного обладнання і відеокамер.
Згідно протоколу обшуку від 29.08.2016 року під час обшуку, виявлено: системні блоки DELL в кількості 17 штук, системні блоки марки Simens в кількості 4 штуки, системний блок HP в кількості 1 штука, монітори марки HP в кількості 6 штук, монітор марки Simens в кількості 1 штука, монітори марки LG в кількості 2 штука, монітори марки Dell в кількості 8 штук, монітори марки IBM в кількості 2 штуки, монітор марки Simens, охоронна система марки «Орион -4т3.1», термінал марки Number SX-410, відеокарти марки «Дівізіон» в кількості 9 штук, грошові кошти в сумі 730 гривень, зошит з записами «Spring time».

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, виходячи з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, вилучені під час обшуку, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

В ухвалі, якою надано дозвіл на проведення обшуку означено предмети, дозвіл на відшукання яких надано дозвіл судом, до яких, зокрема, належать системні блоки, комп`ютерне обладнання і відеокамер.
Суд виходить із загальновідомих поняття «комп`ютер» як прилад або система, здатна виконувати задану чітко визначену послідовність операцій (зазвичай це операції числових розрахунків та маніпулювання даними і операції вводу-виводу).

Очевидно, що надання судом дозволу на відшукання системні блоки, комп`ютерне обладнання і відеокамер охоплює і їх складові, комплектуючі, комп`ютерні носії інформації та перефирійні прилади, приладу вводу-виводу.
Слідчим суддею відхиляється як хибне та надумане твердження адвоката про те, що оскільки ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук не містить слова «вилучити», то слідчий не мав права вилучати відповідне майно, а отже воно є тимчасово вилученим, оскільки КПК України не містить вимог про наявність такого слова в ухвалі слідчого судді в ухвалі про надання дозволу на обшук, і від наявності або відсутності такого слова правовий режим майна, дозвіл на відшукання якого надано слідчим суддею під час проведення обшуку не є тимчасово вилученим майном.

Отже, предмети, які просить повернути заявник, охоплюються наданим судом дозволом та не є тимчасово вилученим майном в розумінні КПК України, а тому поверненню не підлягають.

Крім того, суд враховує, що поряд із вилученим майном, дозвіл на відшукання якого надано слідчим суддею, також вилучено майно, дозвіл на відшукання якого дозволу не було надано, зокрема грошових коштів та зошиту. Проте, виходячи з принципу диспозитивності, оскільки заявник не просить слідчого суддю вирішити питання про повернення грошових коштів та зошиту, то слідчий суддя це питання не розглядає.

Враховуючи викладене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 17, 22, 26, 100, 169, 171, 173, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя