Справа № 496/3754/16-к
Провадження № 1-кп/496/55/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Білашки Тальнівського району Черкаської області, українка, громадянка України, вдова, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 19.12.1986 Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

2) 23.07.1987 Красноокнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі;

3) 05.11.1990 року Подільським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі;

4) 02.03.2000 року Старогородським районним судом міста Вінниця за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі;

5) 09.02.2006 Ямпольським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі;

6) 20.04.2016 року Чечельницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

7) 13.06.2016 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,.

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2016 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в місті Одесі на автостанції «Привоз» вирішила вчинити крадіжку в місті Біляївці. Після чого сіла на автобус сполученням Одеса-Граданиці, на якому прибула до м.Біляївки, де зійшла з автобуса на автостанції. В подальшому йдучи по вулицям та провулкам міста побачила будинок під номер АДРЕСА_2 , до якого вирішила проникнути з метою викрадення чожого майна. Так, приблизно об 08 годині 40 хвилин, діючи повторно, з корисливим злочинним наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, протиправно пройшовши на подвір`я вказаного домоволодіння через зачинену, але не заперту хвіртку підійшла до вхідних дверей будинку, поряд з якими у горшчику з квіткою побачила ключ, яким відперши двері, відкрила їх та незаконно проникла у середину будинку. Перебуваючи в будинку, впевнившись, що його дії направлені на таємне викрадення чужого майна залишаються непоміченими ніким, виявила у кімнатах: грошові кошти в сумі 320 гривень; шкатулку, вартістю 150 гривень; золотий перстень-печатку, вартістю 6000 гривень; золоту обручку, вартістю 6000 гривень; золотий перстень-печатку, вартістю 4000 гривень; срібний перстень, вартістю 150 гривень; буси з камінням «Тигрове скло», вартістю 120 гривень; перстень з камінням «Місячне каміння», вартістю 80 гривень, яким заволоділа (викрала) поклавши їх до себе у чорну сумку, яку мала при собі, а в подальшому розпорядилась на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 збиток на загальну суму 16820 гривень. Після зазначеного, на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 застала господарка домоволодіння ОСОБА_6 , яка не помітила одразу зникнення речей, та попросила ОСОБА_5 показати яким чином вона проникла до будинку. ОСОБА_5 , показуючи як проникла до будинку, дійшла до хвіртки, через яку здійснюється вхід на територію домоволодіння, вийшовши через неї з подвір`я на вулицю, зникла у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядилась на свій розсуд. Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якої просила розглянути справу за її відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має.

Обвинувачена у судовому засіданні свою провину визнала повністю, підтвердила вищенаведені обставини справи і пояснила, що вона щиро розкаюється у скоєному.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і роз`яснивши обвинуваченої положення ч.3 ст.349, за її згодою, обмежується її допитом.

Суд вважає ОСОБА_5 винною у скоєнні вказаного злочину і її дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, позитивну характеристику, часткове відшкодування спричиненої шкоди; і з урахуванням особи винної, суд вважає, що їй повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи, що правопорушення скоєне під час іспитового строку по двом вирокам, суд вважає, що виправлення підсудної можливе тільки в умовах позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Згідно ч.ч.71,72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попередніми вироками, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 27.01.2017 року.

Речові докази по справі телефон, кільце, буси повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1