АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/466/17 Справа № 712/8996/17 Категорія: ст.ст. 181, 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2017 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого, -

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а :
В Черкаському відділі поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001229, внесеному до ЄРДР 07.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 04.02.2017 року близько 17 години, ОСОБА_11 знаходився біля магазину Абсолют в м. Черкаси по вул. Чорновола, 120. В цей час між ним та раніше не знайомим йому ОСОБА_7 на ґрунті раптових неприязних стосунків виник конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_11 , знаходячись на подвір`ї біля магазину «Абсолют» по вулиці Чорновола 120, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків даних дій у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс один цілеспрямований удар кулаком руки в область голови з лівого боку ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий впав на підлогу. Після чого, продовжуючи свої дії ОСОБА_7 наніс один удар ногою в область тулубу ОСОБА_11 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 02-01/364 від 07.03.2017 року у вигляді: травми голови з вдавленим переломом лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, крововиливом над твердою мозковою оболонкою та набряком голови мозку, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

По даному факту ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України , яка датована 16.03.2017 та її оголошено за допомогою засобів поштової кореспонденції, в зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваного було невідоме.

21.03.2017 постановою слідчого ОСОБА_7 оголошений в розшук.

19.07.2017 старший слідчий слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Цього ж дня, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси вказане клопотання задоволено частково, застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 56 діб, тобто до 12 вересня 2017 року, та заборонено йому залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, також покладено на нього обов`язок носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просив її скасувати, в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, посилаючись на те, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить його оголошення в розшук 21.03.2017, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, вказаних обставин слідчим суддею при застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту враховано не було.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою просив її скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, були обґрунтованими і доведені слідчим, прокурором.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, стосовно апеляційної скарги представника потерпілого поклався на розсуд суду; думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого; думку представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав власну апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора , вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, а по апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 слід закрити провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити, окрім іншого, характеризуючи дані на підозрюваного, обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення вона підозрюється, обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.177, 178,181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді подання слідчого, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що тримання під вартою є саме тим запобіжним заходом, який на даному етапі може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Крім того, у клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор зазначив лише обставини, передбачені п. 1 та п.2 ч. 1 ст. 194 КПК, але не довів обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків, потерпілих та схиляти їх до дачі неправдивих показів, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, щоб уникнути від кримінальної відповідальності, є лише припущенням і жодним чином не підтверджено та не може бути самостійними підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, спростовується виписним епікризом з медичної картки ОСОБА_7 відповідно до якого останній перебував на стаціонарному лікуванні в період часу з 20.03.2017 року по 12.04.2017 року з діагнозом закритий перелом нижньої треті малоберцевої кістки лівої ноги в Клініці діагностичного центру здоров`я м. Москви, Російської Федерації. Крім того, захисником ОСОБА_8 на адресу поліції 14.07.2017 року направлялась заява зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні та планується його повернення в м. Черкаси 18.07.2017 року та вказано час прибуття та рейс літака, на підставі вказаних даних підозрюваний був затриманий працівниками поліції.

Істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого відносно ОСОБА_7 відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт строком на 56 днів, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог прокурора.

Крім того, в ст. 393 КПК України законодавцем визначено вичерпний перелік осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги, в тому числі і на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу, представник потерпілого до вказаного кола осіб не входить.

Відповідно до п.2. ч. 3 ст. 399 КПК України суддя - доповідач повертає апеляційну скаргу, якщо вона подана особою, яка не має права на її подачу.

З урахуванням викладеного вважаю, що слід повернути представнику потерпілого ОСОБА_11 адвокату ОСОБА_9 апеляційну скаргу, оскільки він не являється особою, яка має право на подачу апеляційної скарги, а провадження за нею - закрити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181,193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 та застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 без задоволення.

Провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :