Справа № 322/753/14-к Провадження № 1-кп/314/129/2016
Повний текст ухвали виготовлений 30.05.2016 року
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
Проведення підготовчого судового засідання декілька разів призначалось та відкладалось судом в зв`язку з неявкою учасників процесу, незважаючи за їх завчасне повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження. Отже, керуючись ст.ст.26,314, 325 КПК України, в зв`язку з неодноразовою неявкою потерпілого ОСОБА_5 суд визнав за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності останнього.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні прохає суд призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається, при цьому вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення судового розгляду, прохає суд повернути обвинувальний акт прокурору для того, щоб був правильно визначений та вказаний власник автомобіля, що був предметом інкримінованого йому злочину.
Вислухавши прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступних висновків:
За змістом ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту за умови невідповідності його вимогам КПК України.
Частиною 4 статті 110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
В ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.
Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 неконкретно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та відсутнє належним чином сформульоване обвинувачення.
Так ОСОБА_3 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, при цьому текст обвинувального акту містить наступний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими:
«02.09.2014 року близько 13.00 год. мешканець м. Запоріжжя ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння автомобілем марки «RENAULT» модель «KANGOO», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 , який на той час був володільцем вказаного авто та спав у будинку на території вищевказаного домоволодіння, взяв ключі від автомобіля та незаконно заволодів автомобілем…»
З вищевикладеного вбачається, що при формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування неконкретно викладені фактичні обставини по справі, а саме одночасно зазначено, що власником автомобіля марки «RENAULT» модель «KANGOO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , а володільцем зазначеного автомобіля на час подій є ОСОБА_6 .
Згідно з обвинувальним актом потерпілим визнаний ОСОБА_5 .
За вказаним обвинуваченням Новомиколаївським районним судом Запорізької області 05.10.2015 року був ухвалений вирок, яким ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 289 КК України, та призначено покарання.
Проте ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.02.2016 року вказаний вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05.10.2015 року був скасований, а кримінальне провадження повернуто на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Скасовуючи вирок районного суду, апеляційний суд Запорізької області в своїй ухвалі від 26.02.2016 року, зазначив, що вказаним обставинам (щодо визначення власника та володільця автомобіля), «які не містять повної інформації, є суперечливими по своїй суті і впливають на оцінку дій обвинуваченого, суд належної оцінки, як під час підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду, - не надав...». При цьому, суд апеляційної інстанції прямо зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні підписаний прокурором без дотримання вимог ст., ст. 36, 37 КПК України.
Отже, з врахуванням вищезазначених обставин суд дійшов висновку, що при складанні прокурором обвинувального акту не було дотримано вимог ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Недотримання передбачених ст. 291 КПК України вимог до форми та змісту обвинувального акту відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору з причин його невідповідності вимогам КПК України.
При цьому висновок щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору зроблений судом і з врахуванням положень ч.3 ст. 415 КПК України, приписами якої передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1