Справа № 738/1147/17
№ провадження 1-в/738/263/2017
УХВАЛА

іменем України
01 вересня 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

представника установи: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засiданi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно - дострокове звільнення його вiд відбування покарання, в якому посилається на те, що вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 19 листопада 2010 року, був засуджений за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізнодорожного районного суду м. Сімферополя від 27 жовтня 2009 року і остаточно призначено покарання по сукупності вироків у виді 10 років позбавлення волі. В даний час відбуває покарання у Менській виправній колонії № 91, відбув більше 3/4 строку призначеного судом покарання, але адміністрація установи виконання покарань відмовляється звернутись до суду з відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення. Засуджений ОСОБА_5 просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити. Вважає, що своєю поведінкою довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарань вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає та в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання Менській виправній колонії № 91 з 20 квітня 2011 року. Засуджений дійсно відбув більше 3/4 частин строку призначеного покарання. Працевлаштований. За порушення режиму утримання отримав тринадцять дисциплінарних стягнень. Має два заохочення. Був поставлений на профілактичний облік, як злісний порушник установленого порядку відбування покарання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно Протоколу № 45 від 21 серпня 2017 року засідання спостережної комісії Менської райдержадміністрації погодження застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки характеризуючими даними не підтверджено, що ОСОБА_5 своєю поведінкою довів виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 19 листопада 2010 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізнодорожного районного суду м. Сімферополя від 27 жовтня 2009 року і остаточно призначено покарання по сукупності вироків у виді 10 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахується з 19 листопада 2010 року.

За час перебування в Сімферопольському СІЗО режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував. До праці не залучався, не заохочувався.

Засуджений відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 з 20 квітня 2011 року.

За час вiдбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином. За порушення порядку відбування покарання отримав тринадцять дисциплінарних стягнень накладених як правами начальника установи так і правами начальника відділення, які на даний час зняті та погашені у встановленому законом порядку. Рішенням профілактичної комісії установи за систематичні злісні порушення установленого порядку відбування покарання засудженого було поставлено не профілактичний облік, як злісного порушника установленого порядку відбування покарання. 11 грудня 2014 року засудженого було переведено до дільниці посиленого контролю. 11 березня 2015 року було переведено до дільниці ресоціалізації. На даний час працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До роботи ставиться добре, був заохочений правами начальника відділення. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за певний час.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення вiд відбування покарання є передчасним, оскільки на час розгляду клопотання ОСОБА_5 хоч і відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, проте не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання має, має лише два заохочення та тринадцять стягнень, які хоча й погашені, але вказують на його відношення до режиму утримання.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1