Справа № 298/1357/16-к
Номер провадження 1-кп/298/4/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:
- 01.07.2016 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст. 125 ч.2 КК України до 200 (двохсот) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2016 року за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин, а саме умисно, без поважних на те причин, з метою ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі у виді 200 год. громадських робіт, ухилявся від його відбування.

Так, 09 серпня 2016 року ОСОБА_4 був поставлений на облік кримінально-виконавчої інспекції в Великоберезнянському районі, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного покарання.

У подальшому, 16.08.2016 року, засудженого ОСОБА_4 було направлено для відбування призначеного покарання з 18.08.2016 року до Чорноголівської сільської ради, про що працівником КВІ йому було вручено відповідне направлення за № 700 і про отримання якого він особисто розписався.

Протягом серпня 2016 року (з 18.08.2016 року) ОСОБА_4 відпрацював 28 годин, у вересні 2016 року (6-7.09.2016 року) 8 годин. Тож у загальному ОСОБА_4 відпрацював 36 годин із призначених йому 200 годин громадських робіт.

- 2 -
Таким чином, незважаючи на призначене вироком суду покарання, ОСОБА_4 в період з 08 вересня 2016 року по 15 листопада 2016 року умисно, без поважних на те причин, ухилився від відбування призначеного йому покарання, тобто не відбув призначені йому 200 (двісті) годин громадських робіт, та незважаючи на неодноразові попередження працівниками КВІ про кримінальну відповідальність, заходів до виконання вказаного вироку в повному обсязі не вжив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. Показав, що згідний з доказами, зібраними відносно нього органами досудового розслідування і вважає за недоцільне дослідження їх у судовому засіданні, оскільки не оспорює фактичні обставини справи. Зокрема, пояснив, що 01.07.2016 року він був засуджений вироком Великоберезнянського районного суду за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. У КВІ в Великоберезнянському районі його було ознайомлено з порядком та умовами виконання покарання, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт та направлено до Чорноголівської сільської ради, де було складено графік виходу ним на роботу. Однак у період з 08 вересня 2016 року по 15 листопада 2016 року він не вийшов на роботу для відпрацювання громадських робіт. Усвідомлює, що ухилився від виконання покарання, щиро розкаявся у вчиненому.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він та інші учасники судового провадження не піддавали сумніву фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позиції. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і характеризуючими даними про його особу. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії кваліфікує за ст. 389 ч.2 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а
- 3 -
згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи із вказаних вимог закону, при обранні міри покарання суд враховує особу винного, який вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, однак не являє собою виключну небезпеку для суспільства, його молодий вік, конкретні обставини кримінального провадження. Також приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, та наявність обставини, що його пом`якшує щире каяття, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, то відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, слід приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме 164 години громадських робіт, що за правилами складання покарань відповідно до ст. 72 ч.1 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт) відповідає 20 повним дням обмеження волі.
Приймаючи до уваги вищезазначене та беручи до уваги позицію сторони обвинувачення про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді 164 (ста шістдесяти чотирьох) годин громадських робіт за попереднім вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2016 року, що відповідно до вимог ст. 72 ч.1 КК України складає 20 (двадцять) повних днів обмеження волі, і за сукупнітю вироків шляхом повного складання покарань остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 1 (один) рік 20 (двадцять) днів обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку терміном в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-
- 4 -
виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, через цей суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: