Справа № 461/4315/17
Провадження № 1-кс/461/4207/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною відмову слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000865 від 01.03.2017 року та зобов`язати слідчого залучити скаржника в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликається на те, що відмова слідчого у визнанні його потерпілим є необ`єктивною, необґрунтованою та складена з порушенням вимог КПК України, з метою позбавити скаржника його процесуальних прав.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , звернувся до слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 із заявою про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000865 від 01.03.2017 року.

Як видно із матеріалів скарги, листом слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.06.2017 року, скаржника повідомлено про відмову у задоволенні клопотання останнього. Зі змісту вказаного листа вбачається, що з матеріалів кримінального провадження не встановлено факту заподіяння кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 фізичної та матеріальної шкоди, оскільки скаржником не було надано жодних підтверджуючих документів.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як видно з досліджених в судовому засіданні документів, відмова у визнанні потерпілим скаржника була викладена у листі від 06.06.2017 року, що суперечить положенням чинного Кримінального процесуального кодексу та свідчить про неналежний розгляд клопотання ОСОБА_3 . Вказаного факту слідчим не спростовано, адже останній в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів з цього приводу.
З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувані дії слідчого, суперечать положенням вищеназваних вимог Закону, а тому слід зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду такого винести вмотивовану постанову, копію якої вручити скаржнику в порядку та в строки визначені КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, тому визнання дій чи бездіяльності слідчого неправомірними виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.

Крім того, вважаю за необхідне відзначити, що питання визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відтак, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілою, а тому, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 (слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №000865 від 01.03.2017 року) повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити(скерувати) ОСОБА_3 у встановлені КПК України строки і спосіб.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5