Провадження 1-кс/127/8793/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів приватного нотаріуса ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
23.11.2016, прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001308 від 14.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 07.06.2016 вчинено реєстрацію про право власності за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Так, ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину на підставі довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої ОСОБА_6 (син спадкоємців і батько ОСОБА_5 ) проживав за адресою спадкового майна ( АДРЕСА_2 ) і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із цим, ОСОБА_6 за вказаною адресою, на момент смерті спадкоємців не проживав, а тому довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 містить неправдиву інформацію, на підставі якої неправомірно здійснено оформлення права на спадщину. Зокрема, згідно довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 за будинковолодінням АДРЕСА_2 у період з 1996 по 2000 роки ОСОБА_6 не проживав.

З огляду на викладене, під час досудового розслідування виникла необхідність в отриманні документів, що стали підставою для оформлення права спадщини на майно за АДРЕСА_2 , а саме, копії журналу реєстрації вчинення цього правочину, копії документів, що посвідчують особу, на ім`я якої вчинено реєстрацію, правовстановлюючі документи на майно та інші документи, які стали підставою для здійснення реєстрації майна за ОСОБА_5 .

Ураховуючи викладене, керуючись ч.1 п. 10 ст. 36 КПК України, тому прокурор просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Представник приватного нотаріуса ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Всупереч наведених норм дане клопотання не містить ні чіткого викладу обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким воно подається, достатнього для здійснення слідчим суддею у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ні обґрунтування значення документів, які нібито перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а також неможливості іншим способам довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення документів, може виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор Вінницької місцевої прокуратури радник юстиції ОСОБА_3 , неналежним чином оформила подане клопотання та не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів приватного нотаріуса ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя