Справа № 149/3131/16-к
Провадження №1-кп/149/36/17
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
04.01.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження внесене 08.11.2016 року до ЄРДР за № 0000825, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільника Вінницької області, громадянина України, освіта вища,одруженого, працюючого майстром ДП "Хмільницьке лісове господарство", зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , на утриманні малолітня дитина, не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2016 року о 18.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, що виник між ним та його дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс один удар долонею правої руки в область лівої ділянки грудної клітини потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок чого остання від удару впала на диван.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерплій, в той час коли ОСОБА_5 знаходилася на дивані, в присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 близько восьми ударів стопою правої ноги в область обох рук та ніг.

Після вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 підвелась з дивана на ноги, взяла на руки малолітню доньку та разом з нею вийшла в іншу кімнату, зачинивши за собою двері до неї таким чином, що з основи дверей вилетіло скло, впало на підлогу та розбилось.

В цей час ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка тримала на руках малолітню дитину, та наніс потерпілій один удар правою ногою в область лівого стегна.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на грудній клітці, обох верхніх та нижніх кінцівках, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 169 від 09.11.2016 та № 189 від 28.11.2016 належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що ввечері біля 18 години 4 листопада 2016 року прийшов додому, де між ним на дружиною ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої він не стримався і наніс кілька ударів ногами та руками по тілу дружини, по її руках та ногах. Після цього викликали поліцію. Визнає, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 у вигляді синців на грудній клітці, обох верхніх і нижніх кінцівках, заподіяні ним. Жалкує, що так вчинив, просив і просить вибачення у потерпілої, але вона його не пробачила.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, про що йому зрозуміло.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочинів доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_4 надав чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, вказуючи на способи, мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому суд кваліфікує їх за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжуюють покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також заяву потерпілої, що вона при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді виправних робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не за"являвся. Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 125 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк шість місяців з відрахуванням 10 відсотків із суми його заробітку в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1