Дата документу Справа № 333/315/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/117/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/315/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року у задоволенні клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 відмовлено, застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівки Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 20.03.2017 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 або іншого слідчого, який проводить досудове розслідування даного кримінального правопорушення, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про те, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або, що йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема його вік і те, що він має місце постійного проживання за місцем реєстрації, офіційно працює, обставини скоєння кримінального правопорушення, застосував до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що слідчий суддя в порушення вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України не надав оцінки наявності обумовлених ризиків при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора та слідчого, пояснення адвоката, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, у клопотанні слідчого і під час розгляду клопотання в судовому засіданні прокурором не було в повній мірі доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 . Достатніх підстав вважати, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, продовжить свою злочинну діяльність та вчинить інше кримінальне правопорушення, не встановлено.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею також було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що у клопотанні слідчого слід відмовити, а до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для безумовного скасування оскаржуваного рішення.

Суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних, що характеризують його особу, обрав запобіжний захід у виді домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4