Справа № 495/9188/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0003416 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Володимирської області, м. Ковров, Російська Федерація, який має середню-технічну освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, при наступних обставинах:

07.12.2015, приблизно о 10 годині 50 хвилин, в світлий час доби, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливістю правильно орієнтуватись в обстановці, керуючи технічно справним автомобілем « Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 та рухаючись з перевищенням швидкості межі руху у населеному пункті в 60 км/г, по вул. Портовій (Лазо) в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, в напрямку вул. Незалежності (Калініна), біля будинку №12-А, в порушення вимог:

п. 2.3. б) Правил дорожнього руху, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі;

п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, згідно з яким водієві забороняється управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин; п. 12.3. Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4. Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється їз швидкістю не більше 60 км/год, з моменту виявлення небезпечного руху потерпілого ОСОБА_6 , не застосувавши екстреного гальмування з ціллю уникнення наїзду, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину з ліва на право, за напрямком руху автомобіля, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 , отримав відкритий поперечний перелом тіл правової великої малогомілкової кісток в області нижньої третини та відкритий перелом тіл кісток правої гомілки (в т.ч. великогомілкової кістки) в області нижньої третини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №7420 від 17.12.2015 технічного стану, систем управління і ходової частини автомобіля «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 . Рульове керування, ходова частина і гальмова система автомобіля «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 до моменту настання ДТП знаходилась в працездатному стані, дозволяли водієві здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки й не мали несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 7419 від 17.12.2015 року, на автомобілі «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 в передній і центральній частинах правого борту визначається наявність наступних слідів, які можливо відвести до утворення їх в результаті контактування з пішоходом; руйнування правого бічного дзеркала заднього виду, а також потертості брудопилевого шару, зчоси лакофарбового покриття і нашарування речовини чорного кольору на правому передньому крилі, корпусі правого бічного дзеркала заднього виду та на правих передніх і задніх дверцят. Розподіл вказаних ушкоджень і міра їх виразності відображають наступний механізм контакту; первинне контактування з попередньою частиною правого борту автомобіля, приблизно на відстані біля 20 см. Наперед від осі передніх коліс автомобіля.

Згідно висновку судової авто технічної експертизи №2490 від 05.08.2016 року, за обставинами наїзду автомобілем на пішохода, «Належні дії водія автомобіля Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_1 » регламентувалися вимогами пунктів 12.4 і 12.3 ПДР, відповідно яких водію було заборонено перевищувати швидкісну межу руху в населеному пункту в 60 км/г (п.12.4), а з моменту виявлення небезпечного руху пішохода застосування екстреного гальмування з ціллю уникнення наїзду (п.12.3). По заданим вихідним даних водій автомобіля належним виконанням вимог пунктів 12.4 і 12.3 ПДР мав гарантовану технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. Фактичні дії водія автомобіля, що не відповідали вимогам пунктів 12.4 і 12.3 ПДР, з експертної точки зору,знаходяться в технічному зв`язку з фактом наїзду на пішохода.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №150 від 14.06.2016 року;

1.Потерпілий ОСОБА_6 шпиталізований в лікувальну установу 07.12.2015 року з тілесними ушкодженнями відкритим поперечним перелом тіл правової великої малогомілкової кісток в області нижньої третини, які заподіяні незадовго до моменту звернення за медичною допомогою (можливо в перші години після отримання травми). Вказаний відкритий перелом кісток правої гомілки не викликав у ОСОБА_6 , загрозливих для життя явищ травматичного шоку тяжкого ступеню (В сознании АД100/80 мм.рт.мт., пульс НОМЕР_2 в минуту. Шоковий індекс 1.02) Відкриті переломи тіл кісток правої гомілки (в т.ч. великогомілкової кістки) в області нижньої третини, у відповідності до п.2.1.3 «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995)» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію загрози для життя.

2.Відкритий перелом кісток правої гомілки у ОСОБА_6 виник в результаті травмуючої дії тупового твердого предмету, на що вказує характер тілесних ушкоджень. Не виключено, що вказане тілесне ушкодження могло виникнути при зіткненні транспортного засобу з пішоходом.

Обвинувачений ОСОБА_3 на досудовому слідстві, так і при судовому розгляді кримінального провадження, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував майнову заподіяну шкоду.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , та його законний представник ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, про час та місце слухання справи.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 07.12.2015 року знаходячись в стані алкогольного сп`яніння рухався з перевищенням швидкісної межі руху по вул. Портовій в м. Білгород-Дністровський. Під час керування транспортним засобом на проїзну частину раптово вибігла неповнолітня дитина, не маючи технічної змоги не застосував гальмування з ціллю уникнення наїзду, він здійснив наїзд на неповнолітню дитину. Після чого була викликана медична допомога, дитина направлена в лікарню. Він повністю відшкодував витрати на лікування дитини. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, передбачені ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, та відомості про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну майнову шкоду на лікування неповнолітнього потерпілого.

Враховуючи всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну майнову шкоду на лікування потерпілому, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до нього покарання з випробуванням, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст.286 ч.2 КК України перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, але з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 є тимчасово переміщеною особою з району проведення антитерористичної операції, характеризується позитивно, заробіток, який він отримує від використання особистого автомобіля є його єдиним джерелом існування, суд вважає за можливе не застосовувати для обвинуваченого додаткову міру покарання позбавлення прав керування транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення авто технічних експертиз та транспортно-трасологічної експертизи 1618,80 грн.

Речовий доказ: диск «DVD-R» ємністю 4.7GB, під назвою «Arena» - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по справі не заявлений

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення авто технічних експертиз та транспортно-трасологічної експертизи 1618,80 грн.

Речовий доказ: диск «DVD-R» ємністю 4.7GB, під назвою «Arena» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1