06.07.2017 Єдиний унікальний номер 331/3446/17
Провадження № 1-в/331/94/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
в с т а н о в и в:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 26 жовтня 2010 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2013 року вирок суду змінено в частині призначення покарання ОСОБА_6 , на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 28 листопада 2013 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 квітня 2013 року залишено без змін.

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Крім того зазначив, що він став на шлях виправлення, хоче працювати, однак в Запорізькому слідчому ізоляторі до суспільно-корисної праці його не залучають. Після виходу з місць позбавлення волі, має намір працевлаштуватись у ФОП ОСОБА_7 та має відповідний гарантійний лист цієї особи щодо працевлаштування ОСОБА_6 на посаду монтажника вікон та дверей. Крім того, він має сім`ю, дітей. Пояснив також, що сім`я не відвідує його в СІЗО, оскільки діти маленькі, дружина не може залишити їх самих. Крім того, і він не хоче, щоб діти знали, що батько ув`язнений.

Адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала вимоги засудженого ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 просив залишити клопотання засудженого без розгляду, обґрунтовуючи це тим, що Запорізький слідчий ізолятор не є місцем відбуванням покарання засудженого ОСОБА_6 , а тому, на думку прокурора, клопотання засудженого не підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Крім того, прокурор вважає, що немає доказів того, що засуджений став на шлях виправлення, як передбачено ст. 82 КК України.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, про що просить в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_6 , віднесене до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року набрав законної сили, не скасований, тому він підлягає виконанню.

ОСОБА_6 утримується в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області у зв`язку з переглядом вироку суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, ОСОБА_6 , знаходячись в Запорізькому слідчому ізоляторі у зв`язку з переглядом вироку суду за нововиявленими обставинами, відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року.

Так, оскільки на теперішній час місцем відбування ОСОБА_6 покарання є Запорізький слідчий ізолятор УДПтС України в Запорізькій області, на цей час вирок суду виконується в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

За таких обставин клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Положеннями п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.10.2010 року по 02 квітня 2013 року включно у строк відбування покарання.

Згідно довідки в.о. начальника Запорізького слідчого ізолятора майора внутрішньої служби ОСОБА_10 від 04.07.2017 року кінець строку припадає на 16.05.2018 року. Невідбутий термін покарання засудженого ОСОБА_6 , станом на 04.07.2017 року, складає 10 місяців 12 днів.

З наведеного вбачається, що на час розгляду клопотання засудженого, він відбув більше двох третин строку покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2012 року.

Згідно положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Так адвокатом ОСОБА_8 долучено характеристику, згідно якої ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує. За характером спокійний, стриманий, доброзичливий, до оточуючих ставиться поважно. Сусіди також ставляться до нього з повагою.

Також, згідно довідки квартальної ОСОБА_11 , ОСОБА_6 має сімейні зв`язки, з 2008

року по 2010 рік проживав у громадському шлюбі з гр. ОСОБА_12 та має двох малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, захисником надано довідку, яка підтверджує намір ОСОБА_6 працевлаштуватись монтажником у ФОП ОСОБА_7 та готовність останнього прийняти засудженого ОСОБА_6 на роботу.

В судовому засіданні представником Запорізького слідчого ізолятора УДПтС України також надано характеристику, згідно якої ОСОБА_6 утримується в Запорізькому слідчому ізоляторі з 21 грудня 2015 року, заохочень та стягнень не має. Крім того, представник зазначив, що адміністрація слідчого ізолятора не залучає ОСОБА_6 до суспільно-корисної праці, оскільки останній знаходиться в слідчому ізоляторі на підставі ухвали суду, у зв`язку із переглядом вироку за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 статті 50 КК України встановлено, що покрання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що засуджений став на шлях виправлення та йому можливо замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт з відрахуванням на користь держави 20% заробітку, що буде мати достатній виховний вплив на засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України та ст. 82 КК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2012 року за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України невідбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, яка складає 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів, більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт у ФОП ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) з відрахуванням на користь держави 20 % заробітку щомісячно.

До набрання ухвалою законної сили залишити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_15