Справа № 405/7099/16-к
1-кп/405/266/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0009828 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19 липня 2016 року в проміжок часу з 18-00 до 00-00 години, точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_3 біля ломбарду разом з ОСОБА_6 , побачив на останній золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок 750 проби вагою 2,59 грама та золотий кулон 583 проби вагою 0,99 грама. В цей час, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, у останнього виник умисел спрямований на шахрайське заволодіння вищевказаним золотими прикрасами. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власної наживи, під час розмови з ОСОБА_6 , запропонував надати йому золоті прикраси на два дні, які він мав потім повернути, аргументуючи, тим, що потрібні гроші на особисті потреби. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, під час спілкування з ОСОБА_6 , яка будучи впевнена у повернені прикрас, обговорили умови такої позики, але останній не повідомляючи про свої істинні наміри, переслідуючи мету наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, без наміру повернення золотих прикрас, 19.07.2016 о 23-16 годині заклав золотий ланцюжок 750 проби вагою 2,59 грама, вартість, якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 1991 гривні 69 копійок, 20.07.2016 о 02-59 годині заклав до того ж відділення ломбарду золотий кулон 583 проби вагою 0,99 грама, вартість, якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 542 гривні 48 копійок, до відділення № 19 ломбарду ПТ «Гроші тут», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна (50 років Жовтня), 30. Таким чином, ОСОБА_4 зловживаючи довірою та не маючи наміру на повернення ОСОБА_6 золотих виробів, вирученими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 та власницею вказаних золотих виробів, матеріальну шкоду на загальну суму 2534 гривень 17 копійок.
Крім того, 23 липня 2016 року в проміжок часу з 18-00 до 00-00 години, точної дати слідством та судом встановлено не було, у ОСОБА_4 у зв`язку з скрутним матеріальним становищем виник умисел спрямований на шахрайське заволодіння золотими прикрасами, реалізуючи який він, перебуваючи в АДРЕСА_3 знову попрохав у ОСОБА_6 , золоті прикраси, а саме: золотий хрестик 585 проби вагою 1,38 грама, пару золотих сережок 583 проби вагою 1,77 грама, золоту каблучку 585 проби вагою 1,43 грама, золотий кулон 750 проби, вагою 0,84 грама, у останнього. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власної наживи, під час розмови з ОСОБА_6 , знову запропонував надати йому золоті прикраси на два дні, які він мав потім повернути, аргументуючи, тим, що в нього на той час дуже складне матеріальне становище, та потрібні гроші на особисті потреби. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, під час спілкування з ОСОБА_6 , яка будучи впевнена у повернені прикрас, обговорили умови такої позики, але останній не повідомляючи про свої істині наміри, переслідуючи мету наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, без наміру повернення золотих прикрас, 23 липня 2016 року о 20-56 годині заклав золотий хрестик 585 проби вагою 1,38 грама, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 844 гривні 04 копійок, пару золотих сережок 583 проби вагою 1,77 грама, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 1060 гривні 58 копійок, золоту каблучку 585 проби вагою 1,43 грама, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 856 гривні 27 копійок, золотий кулон 750 проби вагою 0,84 грама, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 658 гривні 67 копійок, до відділення № 19 ломбарду ПТ «Гроші тут», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна (50 років Жовтня), 30. Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою та не маючи наміру на повернення ОСОБА_6 золотих виробів, вирученими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 та власницею вказаних золотих виробів, матеріальну шкоду на загальну суму 3511 гривень 56 копійок.
Крім того, 25 липня 2016 року в проміжок часу з 18-00 до 00-00 години, точної дати слідством та судом встановлено не було, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_3 знову попрохав у ОСОБА_6 , золоті прикраси, а саме: золоту каблучку 583 проби вагою 1,91 грама. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, під час спілкування з потерпілою ОСОБА_6 , яка будучи впевнена у повернені прикрас, обговорили умови такої позики, але останній не повідомляючи про свої істині наміри, переслідуючи мету наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, без наміру повернення золотих прикрас, 25 липня 2016 року о 13-54 годині заклав золоту каблучку 583 проби вагою 1,91 грама, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 209 від 17.09.2016 року складає 1164 гривні 20 копійок, до відділення № 19 ломбарду ПТ «Гроші тут», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна (50 років Жовтня), 30. Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою та не маючи наміру на повернення ОСОБА_6 золотих виробів, вирученими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 та власницею вказаних золотих виробів, матеріальну шкоду на загальну суму 1164 гривень 20 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини (місце, час, спосіб) скоєних ним протиправних діянь викладені вірно. Він дійсно близько спілкувався з дочкою потерпілої ОСОБА_6 . Остання мала при собі золоті прикраси, якими вона користувалася з дозволу своєї матері ОСОБА_7 . Йому потрібні були гроші і він вирішив попросити у ОСОБА_6 наявні в неї золоті прикраси під приводом позики, хоча дійсного наміру повертати їх не мав. Тричі він закладав до ломбарду нібито позичені у останньої золоті прикраси. Назви та кількість золотих прикрас у обвинувальному акті вказані вірно. Отриманні від закладення до ломбарду золотих прикрас кошти, він витратив на власні потреби. Він розумів, що його дії є протизаконними. На теперішній час він частково відшкодував потерпілій спричинену шкоду. У скоєному щиро розкаявся, вибачився, обіцяв в майбутньому правопорушень не вчиняти.
Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що жодних претензій до обвинуваченого вона не має, питання щодо міри покарання залишає на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за епізодом від 19.07.2016 року за ч. 1 ст. 190 КК України як умисні дії, що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), та за епізодами від 23.07.2016 року, 25.07.2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України, як умисні дії, що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є, відповідно, злочинами невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України) та середньої тяжкості (ч. 2 ст. 190 КК України), особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що останньому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі та ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , який злочин вчинив вперше, в скоєному щиро розкаявся та частково відшкодував спричинену потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду, та враховуючи позицію потерпілої, яка вирішення питання щодо міри покарання залишила на розсуд суду, не наполягаючи на застосуванні до обвинувачення покарання у виді позбавлення волі, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши до відбування покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1