Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

24 травня 2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 0000260,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 1, 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; а також обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, вказаних приписів закону засуджений належним чином не виконав.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, проте з касаційною скаргою засуджений звернувся до Верховного Суду України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Вказавши у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений своїх доводів у цій частині належним чином не обґрунтував, не зазначив у чому конкретно з огляду на положення ст. 413 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій.
Натомість ОСОБА_4 послався на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, у своїх вимогах до касаційного суду засуджений просить змінити лише вирок місцевого суду, перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 309 КК та пом`якшити йому покарання, проте не порушує питання про відповідну зміну ухвали апеляційного суду, якою вказаний вирок був залишений без зміни.
За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху, надавши засудженому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3