Справа №522/6362/17
Провадження№1-кп/522/1000/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

18 квітня 2017 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000034 від 30.03.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, раніше не судимої, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 не маючи наміру займатись підприємницькою діяльністю, переслідуючи корисливу мету на отримання грошової винагороди, в розмірі 300 (триста) доларів США, надала згоду невстановленій слідством особі перереєструвати на своє ім`я підприємства: ТОВ «Сорвел Інвест» (), тобто стати засновником та директором вказаного підприємства без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності.

Так, 07.04.2015 ОСОБА_3 бажаючи одержати винагороду за пособництво у створенні фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Сорвел Інвест», з метою прикриття незаконної діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та завідомо знаючи, що діяльність ТОВ «Сорвел Інвест» буде носити незаконний характер, а саме, здійснення безтоварних операцій, оформлення фіктивних угод без наміру їх подальшого виконання, підписала заздалегідь підготовлений договір купівлі продажу частки статутного (складеного) капіталу ТОВ «Сорвел Інвест».

В подальшому цього ж дня ОСОБА_3 підписала протокол №3 загальних зборів учасників ТОВ «Сорвел Інвест» згідно якого, учасники (засновники) ТОВ «Сорвел Інвест» ТОВ «Бізнес пропозиції» та ТОВ «Юрбізнес Консалтинг» передали свої частки по 50% кожній, що складає 100% у статутному (складеному) капіталі ТОВ «Сорвел Інвест» на підставі договору купівлі продажу частки статутного (складеного) капіталу

ТОВ «Сорвел Інвест», згідно якого ОСОБА_3 стала засновником та директором ТОВ «Сорвел Інвест».

14.04.2015, ОСОБА_3 у приміщенні приватного нотаріуса

ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 з метою втілення своїх злочинних намірів, засвідчив своїм підписом статут ТОВ «Сорвел Інвест», затверджений загальними зборами учасників ТОВ «Сорвел Інвест» згідно протоколу №3 від 07.04.2015 та забезпечила внесення необхідних відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, щодо ТОВ «Сорвел Інвест».

На підставі засвідчених ОСОБА_3 документів, 14.04.2015 проведено державну реєстрацію установчих документів ТОВ «Сорвел Інвест» у Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві за №2051033.

Після вчинення необхідних дій, які пов`язані з перереєстрацією на своє ім`я підприємства, всі документи ТОВ «Сорвел Інвест» ОСОБА_3 передала невстановленій слідством особі.

Таким чином, у квітні 2015 року, ОСОБА_3 стала фактичним засновником та директором ТОВ «Сорвел Інвест», при цьому, фінансово - господарську діяльність ТОВ «Сорвел Інвест» не здійснювала, документів по взаємовідносинам з підприємствами контрагентами не підписувала, товарів не поставляла, розрахунковими рахунками не керувала, податкову звітність не складала та не підписувала і нікому цього не доручала.

Незаконна діяльність ТОВ «Сорвел Інвест» полягала у тому, що невстановлені слідством особи, використовуючи реквізити ТОВ «Сорвел Інвест», розрахункові рахунки та печатки, здійснювали документальне оформлення неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) на адресу підприємств-контрагентів, після чого такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам - вигодонабувачам), з метою ухилення від оподаткування, шляхом незаконного завищення валових витрат з податку на прибуток, обготівковування грошових коштів.

Так, ОСОБА_3 , надавши згоду перереєструвати на своє ім`я ТОВ «Сорвел Інвест», підписавши необхідні реєстраційні документи підприємства, не збираючись вести його фінансово господарську діяльність, своїми умисними діями пособничала невстановленим слідством особам у прикритті незаконної діяльності, а саме стала засновником та директором даного підприємства без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Сорвел Інвест».

Таким чином, за викладених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, за ознаками: пособництво у фіктивному підприємництві, придбані суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.
Згідно угоди про визнання винуватості від 30.03.2017р., укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний нею злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України із застосуванням положень у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, визнала та зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 30.03.2017 р., укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 ..

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України за ознаками: пособництво у фіктивному підприємництві, придбані суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття та той факт, що раніше обвинувачена до кримінальної відповідальності не притягувалась, обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні злочину невеликої тяжкості, що дає підстави для узгодження покарання у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.5 ст.27 ч.1 ст. 205 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 30.03.2017 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 ( вісім тисяч п`ятсот ) гривень на користь держави.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

18.04.2017