1кс/195/175/17
У Х В А Л А

іменем України

28.07.2017 року

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою , на постанову слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо відмови в задоволенні клопотання про одночасний допит її як потерпілої по кримінальному провадженню № 0000601 від 01.10.2014 року і слідчого ОСОБА_7 , як свідка , залучити його до відповідальності за зловживання під час розслідування кримінального провадження, та про проведення судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу її та слідчого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні скаржник та її адвокат підтримала дану скаргу та просить її задовольнити
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважаючи, що заяви скаржниці про проведення психологічної експертизи передчасні, ніяких слідчих дій , щоб передували проведенню експертизи по даному кримінальному провадженню не проводилось, також на даний час не відомо , чи є слідчий ОСОБА_7 слідчим по кримінальному провадженню № 0000601 від 01.10.2014 року.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши скаргу, та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступного.
Скаржник, виклавши у скарзі послідовність подій , обставини та свої вимоги які він просить задовольнити , посилається на вимогу проведення слідчих дій у рамках кримінального провадження № 0000601 від 01.10.2014 року за ст.. 185 ч.3 КК України. В даному кримінальному провадженні скаржниця була визнана потерпілою. Разом з тим саме в рамках цього кримінального провадження скаржниця просить притягти до відповідальності слідчого ОСОБА_7 , який на її думку, своїми діями та бездіяльністю щодо розслідування справи, покривав злочин і відповідно був співучасником злочину вчиненого щодо неї.
Відповідно «Прикінцеві та перехідні положення» до розділу Х та розділу XI Кримінального процесуального кодексу передбачають, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 402421, 423435 КК відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК 2012 р. підслідні слідчим органам внутрішніх справ (предметна підсудність). У разі вчинення кримінальних правопорушень особами, переліченими у ч. 4 ст. 216 цього Кодексу, якими є: також 2) … «працівник правоохоронного органу» - досудове розслідування кримінальних правопорушень щодо таких осіб здійснюють слідчі органів Державного бюро розслідувань.
Згідно з абз. 3 цього пункту положення зазначених процесуальних норм не діють, тобто досудове розслідування зазначених видів злочинів та кримінальних правопорушень щодо названої категорії осіб слідчі органів внутрішніх справ та органів Державного бюро розслідувань не здійснюють. Відповідно до п. 1 розд. ХІ «Перехідні положення» досудове розслідування таких правопорушень провадять слідчі органів прокуратури, які вправі здійснювати його до дня початку діяльності Державного бюро розслідування, але не пізніше п`яти років із дня набрання чинності цим Кодексом.

Також суддею не встановлено, факт проведення будь-яких слідчих дій з ОСОБА_7 , за результатами яких, була б необхідність у проведенні судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу скаржниці та слідчого ОСОБА_7 .

На підставі вказаного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Томаківського ВП НВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , щодо відмови в задоволенні клопотання про одночасний допит ОСОБА_4 як потерпілої по кримінальному провадженню № 0000601 від 01.10.2014 року і слідчого ОСОБА_7 , як свідка , залучення його до відповідальності за зловживання під час розслідування кримінального провадження, та про проведення судової психологічної експертизи із застосуванням поліграфу потерпілої та слідчого ОСОБА_7 повністю обґрунтована.

На підставі викладеного суддя вважає дану скаргу безпідставною, та як таку, що задоволенню не належить.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 50,303,306,307 КПК України ,слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого - відмовити.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:
суддя ОСОБА_1