В И Р О К
26 червня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина
України, зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2016 року приблизно в 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у магазині ДП «Адідас Україна», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 173/187, реалізуючи умисел на повторне викрадення чужого майна, взяв чоловічу куртку чорного кольору, вартістю 2089 грн., що належить ДП «Адідас - Україна», переконавшись, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, зайшов із курткою до примірочної, відірвав магнітну кліпсу з неї та сховав її під свою куртку, куди сховав також магнітну кліпсу та вийшов з магазину. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий працівниками охорони магазину і викрадене у нього майно було вилучено.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
В доводах апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, зокрема не застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_5 засуджений 20 грудня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, а злочин, за який його засуджено оскаржуваним вироком, обвинувачений вчинив 31 січня 2016 року, тобто до ухвалення цього вироку.
Однак, в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність та роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд першої інстанції не призначив ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Під час апеляційного розгляду прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій ніким не оскаржуються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно.
Крім того, судом враховано те, що завдана шкода відшкодована.
Також судом правильно визнано обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання за своїм видом та розміром є необхідне і достатнє для досягнення її мети, визначеної ст. 50 КК України.
Тому доводи прокурора про необхідність призначення більш сурового покарання є необґрунтованими.
В той же час, встановивши, що ОСОБА_5 вчинив злочин до вироку Деснянського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, суд в порушення вимог ч. 4 ст. 70 КК України не призначив покарання за правилами цієї норми закону, мотивуючи це тим, що вказаний вирок не вступив в законну силу
Такі доводи суду першої інстанції не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст. 70 КК України суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або принцип повного чи часткового складання покарань.
За такими правилами призначається остаточне покарання також в разі, якщо буде встановлено, що після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_5 судимий 20 грудня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року цей вирок залишено без змін.
Враховуючи те, що судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягає застосуванню, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням фактичних обставин, даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_5 , визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним 20 грудня 2016 року вироком Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Зарахувати в строк покарання часткове відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року.
Строк покарання обчислювати з 21 лютого 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 21 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року включно в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3