Провадження № 1-кп/470/24/17
Справа № 470/144/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження - прокурора Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

сторони захисту неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , діючої на підставі Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області № 014-0000416 від 22 лютого 2017 року та ордеру, представника служби у справах дітей ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000028, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тетянівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, з початковою освітою, учня 9-го класу Березнегуватської загальноосвітньої школи I-II ступенів № 1, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 22 по 23 січня 2017 року ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна, проник через відчинені двері в салон автомобіля марки «Opel Vektra A», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на стоянці біля будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав гаманець «GFF FERRE», вартістю 189 грн. 70 коп., в якому знаходилися грошові кошти в сумі не менше 130 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 319 грн. 70 коп.

30 січня 2017 року, близько 18 год., ОСОБА_5 , з метою викрадення чужого майна, проник через відчинені двері в салон автомобіля марки «ЗАЗ 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на стоянці біля будинку АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 100 грн. та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-E 1080i», вартістю 180 грн., із сім картою оператора «Київстар», вартістю 40 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 20 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 340 грн.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК фактично визнав частково. Суду показав, що дійсно в лютому цього року викрав із салону першого автомобіля гаманець, в якому знаходилось лише 58 грн., а не 130 грн. як зазначено в обвинувачені. Через декілька днів із салону другого автомобіля знову викрав телефон і 50 грн., а не 100 грн. як зазначено в обвинувачені. Опісля гаманець, що був захований, повернув ОСОБА_4 , телефон і гроші ОСОБА_9 .

Проте вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, виходячи з такого.

Так, 02 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області із письмовою заявою про викрадення із належного йому автомобіля, зокрема, гаманця, в якому знаходилися грошові кошти в сумі близько 150 грн. ( а. п. 91 ).

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості потерпілого, ОСОБА_4 суду показав, що дійсно виявив крадіжку гаманця із салону свого автомобіля та звернувся в поліцію. Опісля неповнолітній ОСОБА_5 , який зізнався в крадіжці, повернув йому гаманець, та стверджував, що витратив на свої потреби 130 грн., які в ньому знаходилися.

Тому ці докази, а саме зміст заяви та покази потерпілого ОСОБА_4 , які свідчать про викрадення саме 130 грн., спростовують покази ОСОБА_5 про вилучення ним із гаманця лише 58 грн., розцінюються судом як спосіб захисту неповнолітнього з метою зменшення обсягу відповідальності, а відтак відкидаються.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_10 , за участі своєї матері ОСОБА_11 , суду показав, що в січні цього року ОСОБА_12 на зауваження не реагував та заліз в машину ОСОБА_4 , але сказав, що нічого не взяв. Далі вони пішли кататися на річку.

Під час проведення 25 лютого 2017 року слідчого експерименту із свідком ОСОБА_13 , останній на місці показав як неповнолітній ОСОБА_5 повернув ОСОБА_4 гаманець, який був захований ним в чагарниках біля річки ( а. п. 116-119 ).

04 лютого 2017 року ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції гаманець коричневого кольору «GFF FERRE», який того ж дня був оглянутий старшим слідчим відділення поліції та сфотографований, залишкова вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 09/3-68 від 17.02.2017 року, станом на 23.01.2017 року, могла становити 189 грн. 70 коп. ( а. п. 91, 92-97, 99-111 ).

01 лютого 2017 року ОСОБА_9 звернувся до старшого слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області із письмовою заявою про викрадення із належного йому автомобіля, зокрема, мобільного телефону марки «Samsung» та 100 грн. ( а. п . 61 ).

В той же день вказаний автомобіль марки «ЗАЗ 1103», державний номерний знак НОМЕР_2 , був оглянутий старшим слідчим відділення поліції та сфотографований ( а. п. 62-65 ).

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 , за участі своєї матері ОСОБА_15 , суду показала, що ОСОБА_9 вимагав від неї телефон та 100 грн., які з його автомобіля викрав ОСОБА_12 , а потім повернув потерпілому.

Тому відомості, викладені в заяві потерпілого ОСОБА_9 та покази свідка ОСОБА_14 свідчать про викрадення неповнолітнім з другого автомобіля, крім іншого, 100 грн., що спростовує покази ОСОБА_5 про вилучення ним із салону другого автомобіля лише 50 грн., розцінюються судом як спосіб захисту неповнолітнього з метою зменшення обсягу відповідальності, а відтак відкидаються.

04 лютого 2017 року ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції телефон марки «Samsung» моделі «GT-E 1080i», який опісля був оглянутий старшим слідчим відділення поліції та сфотографований, залишкова вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 09/3-68 від 16.02.2017 року, станом на 30.01.2017 року, могла становити 180 грн. ( а. п. 66, 68-80, 81-84 ).

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_16 , за участі своєї матері ОСОБА_17 , суду показав, що бачив як ОСОБА_12 викрав гроші з автомобіля ОСОБА_4 , а вдруге з іншої машини викрав телефон, який потім заховав.

26 лютого 2017 року під час проведення старшим слідчим відділення поліції слідчого експерименту із ОСОБА_5 , останній, за участі матері та захисника, на місці події підтвердив обставини та показав як викрав гроші і гаманець із автомобіля ОСОБА_4 , та гроші і телефон із автомобіля ОСОБА_9 ( а. п. 120-129 ).

Допитана в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суду показала, що син проживає з нею та співмешканцем, а в школі навчається посередньо. Дізнавшись про вчинення ним крадіжок, розмовляли з ОСОБА_4 та повернула ОСОБА_9 100 грн., відносини із сином добрі, тому має на нього позитивний вплив.

Представник служби у справах дітей Березнегуватської районної державної адміністрації ОСОБА_7 вважає, що виправлення й перевиховання неповнолітнього ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.

Таким чином, вину неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів суд вважає доведеною, а такі його дії кваліфікує за правилами повторності і сукупності: за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Уповноважений представник персоналу органу пробації досудову доповідь суду не складав, тому суд досліджує характеризуючи матеріали обвинуваченого на підставі наявних у справі документів.

Вивченням особи неповнолітнього ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, про що свідчить довідка на а. п. 134-135, на обліку в лікаря нарколога та психіатра, обліку служби у справах дітей Березнегуватської районної державної адміністрації та молодіжній превенції Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області не перебуває ( а. п. 138, 140, 141-143 ). Являється учнем 9 класу Березнегуватської ЗОШ I-II ступенів № 1, де характеризується як недисциплінований учень, що має середнього рівня та низькі навчальні досягнення, рідко бере участь у громадських справах, часто ухиляється від виконання будь-якої справи, правила поведінки ігнорує, схильний до протиправної поведінки (дрібних крадіжок), має шкідливі звички, зокрема, тютюнопаління ( а. п. 137 ).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених двох злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який в основному характеризується негативно, умови його життя та виховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом визнається часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_9 та вчинення злочинів неповнолітнім, а обставин, що обтяжують йому покарання судом не встановлено.

Згідно зі ст.66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажані виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку неповнолітнім ОСОБА_5 своїх дій матеріали справи не містять. Тому суд не визнає цю обставину, яка зазначена в обвинувальному акті, як пом`якшуючу покарання.

За такого підстав для застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у суду немає.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання, з урахуванням його п`ятнадцятирічного віку, за ч.1 ст.185 КК у виді мінімального строку позбавлення волі, а за ч.2 ст.185 КК ближче до мінімального строку позбавлення волі, що передбачений ч.1 ст.102 КК України.

Крім того, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_4 не наполягав на реальному покаранні обвинуваченого, суд доходить висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, що є необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів неповнолітнім.

У відповідності з ч.2 ст.124 ЦПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням двох товарознавчих експертиз в розмірі 1650 грн. 75 коп., а в разі відсутності у неповнолітнього самостійного заробітку цю суму слід стягнути із матері обвинуваченого ОСОБА_5 , що відповідає положенням ч.2 ст.1179 ЦК України, за змістом якої слідує, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Долю речових доказів по справі, що передані на зберігання потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , слід вирішити відповідно до положень п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 7 ( семи ) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 7 (семи) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням товарознавчих експертиз в розмірі 1650 грн. 75 коп., а в разі відсутності в нього самостійного заробітку стягнути цю суму з матері обвинуваченого ОСОБА_5 .

Речові докази по справі, а саме: гаманець, водійське посвідчення, три візитні картки та бонусну картку залишити в потерпілого ОСОБА_4 як власника, а мольний телефон марки «Samsung» - залишити в потерпілого ОСОБА_9 як власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1