Справа № 444/14/17
Провадження № 1-кс/444/329/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року , Жовківський районний суд Львівської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області скаргу адвоката-представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 та процесуального прокурора Червоноградської місцевої прокуратури, -

В С Т А Н О В И В :

10.05.2017 року адвокат-представник ОСОБА_4 на адресу суду подав скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність керівника СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області та процесуального прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з рядом вимог , які в подальшому доповнив , мотивуючи такі тим, що враховуючи систематичну бездіяльність зі сторони ВП та безконтрольність і відсутність належного та професійного прокурорського нагляду за неналежним досудовим розслідуванням, включно з 29.11.2016 року по даний час, дати вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , вважає за обхідне зазначити, оскільки виходячи з того, що ні ВП ні прокуратура взагалі не проводить досудове розслідування з дотриманням розумного строку та не вчинена жодна слідча дія, яка не передбачена КПК України для направлення кримінального провадження до суду за ч.2 ст.286 КК України , а не за ч.1 ст.286 КК України. А тому просив з врахуванням наведених підстав у скарзі зобов`язати Жовківський ВП Кам`янка- Бузького ВП ГУНП У Львівській області з дотриманням розумного строку визнати ОСОБА_3 , його матір, власника транспортного засобу ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні №0001873. Призначити повторну судово-медичну експертизу ОСОБА_3 для встановлення дійсного ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень. Перекваліфікувати в даному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення , вчинене ОСОБА_6 з ч.1 на ч.2 ст.286 КК України з врахуванням перебування на лікуванні ОСОБА_3 з 29.11.2016 року по 29.12.2016 року, що свідчить про отримання ним мінімум як середньої тяжкості тілесних ушкоджень, про що потерпілим слідству надані відповідні медичні документи . Окрім того просив оголосити підозру ОСОБА_6 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вищевказану скаргу підтримав . Просив суд скаргу задоволити.

Адвокат-представник ОСОБА_4 в судовому засіданні не прибув, однак на адресу суду подав заяву, якою скаргу підтримав з наведених у такій мотивів .
Слідчий СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо скарги заперечив . Додатково надав суду матеріали кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
А тому, судом вирішено розгляд скарги проводити за відсутності процесуального прокурора по даному кримінальному провадженні.
Заслухавши думку сторін, оглянувши та перевіривши матеріали скарги , оглянувши матеріали кримінального провадження №0001873 від 30.11.2016 року та клопотання скаржника суд приходить до наступних висновків.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, яка полягає у винесенні рішення про закриття кримінального провадження , та така скарга може бути подана заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Із скарги адвоката-представника ОСОБА_4 вбачається, що така подана до суду в порядку ст.303 КПК України.

Як вбачається із рапорту оперативного чергового Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 29.11.2016 року , що 29.11.2016 року о 18 год. 15 хв. надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що на автодорозі Львів-Рава-Руська біля АЗС «ВОГ» в с.Сопошин відбулося ДТП з потерпілим , що стало підставою внесення даного кримінального правопорушення до ЄРДР 30.11.2016 року за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1,2,7 ст.55 КПК України передбачено , що потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій заподіяно моральну, фізичну, або матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
А тому , слід визнати ОСОБА_3 , потерпілими у кримінальному провадженні №0001873 від 30.11.2016 року .

Щодо вимоги скаржника про визнання власника транспортного засобу ОСОБА_7 потерпілою у кримінальному провадженні №0001873 від 30.11.2016 року та зобов`язання процесуального прокурора скасувати постанову від 17.02.2017 року старшого слідчого ОСОБА_8 про відмову у визнанні потерпілими родину ОСОБА_9 - слід відмовити, оскільки ОСОБА_7 не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, лише за її письмовою згодою.

Відповідно до ч.1 ст.286 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність за вчинення вказаного діяння настає коли має місце - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно висновку експерта №518/16 від 07.12.2016 року вбачається, що згідно даних огляду судово-медичного експерта та медичної карти КМК ЛШМД у громадянина ОСОБА_3 є наступні ушкодження: струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки, розтяг м`язів шиї, забій грудної клітки справа, лінійне садно на передній поверхні лівої гомілки. Ушкодження у ОСОБА_3 утворились від контакту потиличної ділянки голови, грудної клітки та лівої гомілки з тупими предметами, могли бути причинені 29.11.2016 року від удару до частин салону автомобіля та дії подушки безпеки під час ДТП, при обставинах, вказаних в постанові, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Відповідно до ч. 2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених ст.155 КК України ;6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування клопотання про призначення експертизи захисник посилається на неповноту, не всебічність, необ`єктивність і неправильність висновку судово-медичної експертизи № 518/16 від 07.12.2016 року, який, на думку захисника суперечить медичним довідкам та ступеню тілесного ушкодження потерпілого .
Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставни, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що відповідальність за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, а тому скарга в частині призначення повторної судово-медичної експертизі ОСОБА_3 для встановлення дійсного ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень є підставною , та таку вимогу слід задоволити.
Проте з врахуванням того , що повторна судово-медичної експертиза ОСОБА_3 для встановлення дійсного ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_3 внаслідок ДТП, яке мало місце 29.11.2016 року, не встановлено тому вимога скаржника про перекваліфікацію в даному кримінальному провадженні кримінального правопорушення, яке вчинене ОСОБА_6 з ч.1 на ч.2 ст.286 КК України з врахуванням перебування на лікуванні ОСОБА_3 з 29.11.2016 року по 29.12.2016 року, є передчасним .

Щодо вимоги скаржника про оголошення підозри ОСОБА_6 , суд вважає що порядок повідомлення про підозру передбачено ст.276 КПК України, зокрема за наявності у слідчого, прокурора достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення , тому на даній стадії досудового розгляду дане клопотання є недоцільним та передчасним.

Щодо вимог скаржника, а саме : визнання бездіяльності начальника СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 неправомірною, зазначивши в ухвалі про його перешкоджання адвокату ОСОБА_4 у здійсненні ним правомірної адвокатської та представницької діяльності, яку направити в прокуратуру Львівської області для внесення відомостей в ЄРДР за ч.2 ст.397 КК України та зобов`язання процесуального прокурора внести відомості в ЄРДР за ч.2 ст.397 КК України відносно начальника СВ ОСОБА_10 а також зобов`язання начальника Жовківського ВП провести службове розслідування, за результатами якого притягнути начальника СВ ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності, понизивши останнього у займаній посаді, приєднавши цю скаргу до матеріалів кримінального провадження слід відмовити , оскільки такі вимоги є необгрунтовами та на даній стадії досудового слідства недоцільними.
Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що однією з гарантій справедливого суду є розгляд справи в «розумні строки». Факторами котрі Суд бере до уваги, з`ясовуючи, чи відповідає судова процедура стандартам «розумного строку» є: складність справи; підхід органів влади до розгляду конкретної справи; окремі аспекти поведінки заявника, що могли вплинути на продовження строку розгляду; обставини, які виправдовують більш тривалий строк судового розгляду. Виходячи з цього, можна зробити висновок, що розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55,303-309,372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката-представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 :

Визнати ОСОБА_3 потерпілими у кримінальному провадженні №0001873 від 30.11.2016 року .

Призначити повторну судово-медичну експертизу ОСОБА_3 для встановлення дійсного ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_3 внаслідок ДТП яке мало місце 29.11.2016 року

В інших вимогах адвоката-представника ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 зазначених в скарзі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1