Справа № 539/1600/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001399 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, в силу ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
08.11.2015 року близько 19 год. 30 хв. на зупинці громадського транспорту «Центральний стадіон» біля магазину «Хвилинка» за адресою: м.Лубни, вул.Я.Мудрого, 12, Полтавська область між ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 на ґрунті особистих, раптово виниклих неприязних стосунків розпочалася бійка, під час якої ОСОБА_4 умисно наніс кистю руки зжатою в кулак один удар в область голови ОСОБА_7 від чого останній впав на тротуар. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 завдав не менше одного удару в ліву ділянку обличчя ОСОБА_7 , який лежав на тротуарі.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді важкої контузії лівого ока з розривом склери та випадінням внутрішніх оболонок яблука, з крововиливами в передню камеру лівого ока та в скловидне тіло лівого ока, гематоми навколо лівого ока, перелом кісток носу, перелом очної пластинки гратчастої кістки зліва, струс головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 418-Д за критерієм розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 відносно потерпілого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за вищевикладених обставинне заперечив. Під час судового розгляду справи декілька разів змінював показання. Відповідно до первісних показань 08.11.2015 року близько 19 год. 00 хв. на зупинці громадського транспорту «Центральний стадіон» біля магазину «Хвилинка» за адресою: м.Лубни, вул.Я.Мудрого, 12, Полтавська область, він зустрівся зі знайомим ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 пішов до магазину «Хвилинка», де придбав 2 пляшки пива, повернувся на зупинку та поставив їх на лавку в зупинці. Близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 зателефонували на телефон і він вийшов з зупинки в сторону магазину «Хвилинка». В цей час з іншого боку зупинки зайшов чоловік, обличчя якого він не роздивився, оскільки на зупинці було темно. Як встановлено пізніше це був ОСОБА_7 . Він підійшов до лавки та знімаючи з плеча сумку збив пляшки з пивом, після чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_7 завдав ОСОБА_4 удар кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_7 , який при падінні вдарився головою об лавку. Більше ОСОБА_7 ніхто не бив. Потім на зупинку зайшов ОСОБА_8 .

В наступному ОСОБА_4 змінив показання та пояснив, що під час словесної сварки, перебуваючи на відстані 1 м від нього, ОСОБА_7 здійснив крок, щоб наблизитися до ОСОБА_4 . Останній відштовхнув чоловіка так, що той залишився стояти на ногах. Після цього чоловік зробив ще крок на зустріч ОСОБА_4 і кулаком правої руки наніс один удар у ліве вухо ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 відштовхнув чоловіка і в цей час до ОСОБА_7 ззаду підійшов ОСОБА_8 , потягнув за сумку, яка була у ОСОБА_7 на плечі і зробив йому підніжку, від чого ОСОБА_7 впав, а ОСОБА_8 почав наносити йому удари ногами: кілька разів ногою в тулуб та не менше двох разів в голову. Словесна сварка ОСОБА_4 і ОСОБА_7 тривала близько 5 хвилин, а бійка між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - близько 2 хвилин. Після бійки ОСОБА_7 встав на ноги та сів на лавочку на зупинці, а на зупинку зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які почали на них кричати. ОСОБА_9 сказала, що впізнала ОСОБА_4 та посадить його в тюрму. Після цих слів приблизно через 3 хв після завершення бійки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишили місце події та вирушили додому. Рухаючись по вул. Л.Толстого біля швидкої допомоги побачили ОСОБА_9 , після чого вирішили піти до лікарні та з`ясувати характер ушкоджень у ОСОБА_7 . В лікарні ОСОБА_4 побачив, що у ОСОБА_7 перев`язане око. В наступному ОСОБА_4 та його матір двічі зверталися до ОСОБА_7 з пропозицією відшкодування половини завданої йому шкоди.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_4 спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, його вина підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що минулого року подзвонив батько ОСОБА_7 та повідомив про те, що на нього напали двоє осіб, вибили йому око і що він перебуває в поганому стані. Через кілька днів в телефонній розмові батько повідомив, що він впізнав нападників та назвав їх імена. Точні імена потерпілий не пам`ятає.

- письмовими показаннями потерпілого ОСОБА_7 , отриманими під час досудового розслідування та оголошеними в судовому засіданні, які суд вважає за необхідне прийняти до уваги, зважаючи на те, що на момент розгляду кримінального провадження потерпілий помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, однак, його показання мають істотне значення для з`ясування обставин справи. В своїх показаннях ОСОБА_7 повідомив, що 08.11.2015 року близько 19 год. 30 хв. він зайшов на зупинку «Центральний стадіон» під навіс біля колишнього магазину «Меркурій». Під навісом почав отряхуватися, зняв сумку з плеча, поставив її на край лавочки та збив декілька одноразових стаканів та пакетів, які там стояли. В цей час з іншого кута лавки, де було темно роздався чоловічий голос: «Чого ти чіпаєш нашу горілку?». Чоловік почав наближатися до ОСОБА_7 . Пізніше з`ясувалося, що це був ОСОБА_4 . ОСОБА_7 почав відходити до магазину «Хвилинка», при цьому знаходився передом до ОСОБА_4 , щоб не випускати його з виду, який рухався за ним на відстані півметра. Коли ОСОБА_7 вийшов на тротуар ОСОБА_4 наніс йому 2 удари кулаком правої руки. Від першого удару ОСОБА_7 , ухилився, а від другого прикрився сумкою. Потім ОСОБА_7 відчув, що його хтось тягне назад, а також відчув удар по ногам ззаду. Коли ОСОБА_7 повернувся, то побачив ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_7 було нанесено один удар в голову, який на його думку, наніс ОСОБА_4 , від чого ОСОБА_7 впав. Перебуваючи на землі ОСОБА_4 почав крутитися, з метою уникнення ударів. Під час цього ОСОБА_7 було завдано 2 удари ногою в спину, а потім практично одночасно 2 удари в голову: один в область потилиці, а другий в область ока. Від цих ударів ОСОБА_12 втратив свідомість і прийшов до тями, коли його піднімали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Потім ОСОБА_7 з отриманими ушкодженнями звернувся до швидкої допомоги, в якій його направили до лікарні. В лікарні ОСОБА_9 повідомила, що прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які хочуть все владнати. Також повідомила, що ОСОБА_4 їй говорив, що бив ОСОБА_7 і грошей на адвоката у нього немає.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що спільно проживала з ОСОБА_7 . 08.11.2015 року ОСОБА_7 приїхав з м.Києва, де він працював. За звичкою ОСОБА_7 близько 19 години зайшов за ОСОБА_9 на роботу в магазин біля зупинки «Центральний стадіон». В магазині він трохи почекав, після чого сказав, що піде купити певні товари на зупинку в магазин «Хвилинка», оскільки готівки у нього не було, а в там передбачена можливість розрахуватися карткою. Після цього ОСОБА_9 та її знайома ОСОБА_10 почали закривати магазин та почули шум біля магазину «Меркурій» на зупинці. ОСОБА_9 пішла до зупинки, де побачила знайомих їй ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а біля них лежав ОСОБА_11 та кричав: «Хлопці, що ви робите». ОСОБА_9 присіла біля ОСОБА_7 та побачила, що у нього з ока тече кров. На її запитання щодо причини бійки, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомили, що ОСОБА_7 сам винен. Після цього ОСОБА_7 підвівся та пішов додому, а ОСОБА_9 його супроводжувала. Дома ОСОБА_9 побачила у ОСОБА_7 сильну кровотечу, після чого вони вирішили піти до швидкої допомоги, звідки потім пішли до лікарні. В лікарні біля приймального відділення ОСОБА_9 побачила ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . В лікарні ОСОБА_8 сказав ОСОБА_9 , що він ОСОБА_11 не бив. Потім в лікарню приїхав наряд поліції. Після цього ОСОБА_7 направили на лікування до м.Полтава. В той час поки ОСОБА_7 перебував на лікуванні в м.Полтава до ОСОБА_9 приходили ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зі своїми матерями просили забрати заяву з поліції, однак ОСОБА_7 заборонив ОСОБА_9 вирішувати такі питання. В наступному ОСОБА_8 разом з матір`ю їздили до ОСОБА_7 в м.Полтаву, де пропонували йому вирішити конфлікт, в іншому випадку погрожували фізичною розправою. Після лікування до ОСОБА_7 підходив ОСОБА_4 з батьком і пропонували вирішити конфлікт, шляхом відшкодування шкоди, на що останній відмовився. В наступному ОСОБА_7 розповів ОСОБА_9 , що під час бійки ОСОБА_8 його збив з ніг, після чого ОСОБА_4 вдарив його ногою двічі в голову в область ока.

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду повідомив, що 08.11.2015 року біля магазину «Меркурій» зустрів ОСОБА_4 , якому запропонував випити пива. Після чого ОСОБА_8 придбав пиво і вони з ОСОБА_4 зайшли до зупинки біля центрального стадіону. Пізніше ОСОБА_8 зателефонували і він відійшов від зупинки, а коли повернувся побачив ОСОБА_7 , що сидів на лавочці. Біля ОСОБА_7 стояв ОСОБА_4 , з іншого боку зупинки зайшла ОСОБА_9 , яка почала кричати, після чого ОСОБА_4 запропонував піти. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зайшли за багатоповерхівку неподалік від зупинки, де ОСОБА_4 розказав, що ОСОБА_7 його вдарив, після чого ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 . В наступному пішли в лікарню, куди трохи пізніше прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_8 . Зі слів сина знає, що в листопаді 2015 року вийшов погуляти до магазину «Меркурій». Де зустрівся з ОСОБА_4 , з яким вони проводили час на зупинці. Згодом сину зателефонували і він відійшов від зупинки, а коли повернувся побачив ОСОБА_7 , біля якого стояв ОСОБА_4 . В цей час на зупинку зайшли ОСОБА_9 з ОСОБА_10 . Після нетривалої сварки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пішли з місця події. Потім вони пішли до лікарні, де ОСОБА_8 сказав ОСОБА_9 , що він його не чіпав. Пояснила, що разом із сином приходили до ОСОБА_9 , а потім разом з матір`ю ОСОБА_4 їздили до ОСОБА_7 в м.Полтаву з метою з`ясування обставин конфлікту.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_4 . Зі слів сина дізналася, що на зупинці біля центрального стадіону між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якої ОСОБА_7 вдарив її сина, після чого ОСОБА_4 відпихнув ОСОБА_7 , який впав і вдарився об лавку. Більше він ОСОБА_15 не чіпав. Після цього разом з сином вони їздили в м.Полтаву до ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин конфлікту, який сказав, щодо до її сина він претензій не має, а з ОСОБА_8 слід розібратися.

- поясненнями ОСОБА_16 , який суду пояснив, що працює судово-медичним експертом Лубенського міжрайонного відділення Полтавського бюро СМЕ, проводив експертизи тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 . Вказав, що виявив тілесні ушкодження, які в подальшому виклав у своєму висновку. При цьому зафіксував лише одне тяжке тілесне ушкодження, яке припадає в ділянку ока. Вказане тяжке тілесне ушкодження визначив за критерієм стійкої втрати працездатності. Відсоток втрати працездатності не вказав, оскільки таке право має лише комісійна експертиза. Встановив, що було не менше одного тілесного ушкодження в око, однак кількість ударів не обмежена. Інші виявлені тілесні ушкодження, зокрема струс мозку та перелом кісток носу він відносить до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження в області спини та потилиці йому потерпілим не пред`являлися, а тому він їх не досліджував. При зверненні до експерта потерпілий скаржився лише на головний біль, запаморочення та біль в оці. Факти вказані в протоколі слідчого експерименту не перевіряв. Тілесне ушкодження ока потерпілий отримав від цілеспрямованого удару. Отримання їх від падіння виключається. Об`єктивних даних про положення потерпілого на момент отримання ушкоджень немає. Він міг отримати їх як у вертикальному так і горизонтальному положенні.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що працює слідчим Лубенського ВП та проводив досудове розслідування кримінального провадження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , під час якого допитав свідків, провів слідчий експеримент, отримав висновки експертиз. Вказав, що об`єктивних даних того, що нанесення ушкоджень здійснювало двоє осіб встановлено не було. На момент допиту ОСОБА_8 був ознайомлений з матеріалами допиту ОСОБА_7 . Очну ставку між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не проводив. Відеозаписи з камер відеоспостереження з магазину «Хвилинка» не вилучалися, оскільки не охоплювали зону події. Імунологічну експертизу взуття не проводив, оскільки з моменту подій пройшов значний проміжок часу.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що працює старшим слідчим, був черговим слідчим і здійснював першочергові дії по цьому кримінальному провадженні. Виїжджав до лікарні, куди був доставлений потерпілий з пошкодженням ока. Огляд місця події не проводився, оскільки потерпілий був в лікарні і до ЄРДР були внесені відомості за ч.1 ст.125 КК України, за якою така слідча дія ніколи не проводиться. Відеозаписи з камери магазину «Хвилинка» не вилучалися, оскільки вони охоплюють ділянку до одного метра біля магазина. Спілкувався зі співмешканкою потерпілого, яка вказала на осіб, що здійснили побиття.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.02.2016 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_7 послідовно розповів про обставини спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи від 13.01.2016 року № 418-Д, відповідно до якої у ОСОБА_7 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: важкої контузії лівого ока з розривом склери та випадінням внутрішніх оболонок яблука, з крововиливами в передню камеру лівого ока та в скловидне тіло лівого ока, гематоми навколо лівого ока, перелом кісток носу, перелом очної пластинки гратчастої кістки зліва, струс головного мозку, які утворилися від дії тупого предмету, можливо в указаний в постанові строк, при чому в ділянку голови було спричинено не менше 1 травматичного діяння і за критерієм розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

- висновком судово-медичної експертизи № 402 від 11.11.2015 року, згідно якої у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на слизовій нижньої губи зліва з крововиливом навколо, синця в ділянці лівої вушної раковини та в лівій завушній ділянці, які утворилися в короткий проміжок часу, не менше як від двократної дії тупого предмету можливо в указаний підекспертним строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи № 78 від 04.03.2016 року, відповідно до якої покази ОСОБА_7 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту в якості потерпілого від 01.02.2016 року в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Беручи до уваги локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 слід вважати, що тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні останнього на площину чи на тверду поверхню з прискоренням або без такого. Проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_7 у підекспертного виявлені тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути нога у взутті сторонньої людини, кисті рук зажаті в кулак сторонньої людини або інший предмет з подібною характеристикою.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_4 лише відштовхнув ОСОБА_7 , а удари ногами останньому завдав ОСОБА_8 . Такі доводи спростовуються рядом доказів, досліджених в ході розгляду кримінального провадження.

Так, згідно показань свідка ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_7 розповідав їй, що під час конфлікту ОСОБА_8 потягнув його назад, а удари ногами в голову завдав саме ОСОБА_4 . Крім того, в лікарні, одразу після вищевказаних подій, ОСОБА_8 їй повідомив, що не бив ОСОБА_7 .

З власних письмових показань ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_4 завдав йому удар кулаком в голову, а після того, як потерпілий впав на землю йому завдавали удари ногою. Також, у своїх показаннях ОСОБА_7 зазначив, що в лікарні ОСОБА_9 повідомила йому про те, що під час розмови з нею ОСОБА_4 визнав, що бив потерпілого.

Сам ОСОБА_8 заперечує факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому, як показали свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 декілька разів з батьками звертався до ОСОБА_19 з пропозицією щодо врегулювання конфлікту без втручання правоохоронних органів, що є нелогічним у випадку якщо він не завдавав удари ОСОБА_7 . Таким чином, подальша поведінка обвинуваченого свідчить про його безпосередню причетність до побиття ОСОБА_7 .

Крім того, на момент виникнення конфлікту у ОСОБА_4 був явно виражений мотив нападу на ОСОБА_7 , з метою помсти, оскільки перед цим він отримав від потерпілого удар в вухо, що підтверджується експертним висновком. До появи ОСОБА_8 ОСОБА_4 першим завдав удар кулаком в голову ОСОБА_7 , що вказує на те, що він був агресивно та рішуче налаштований на подальше завдання потерпілому тілесних ушкоджень. Натомість наявність мотиву на завдання тяжких тілесних ушкоджень в діях ОСОБА_8 не простежується, оскільки він перед цим не вступав навіть у словесний конфлікт з ОСОБА_7

Категоричне заперечення ОСОБА_4 своєї вини у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 спростовуються численними показами свідків та власними письмовими показаннями потерпілого ОСОБА_7 і свідчить про цілеспрямоване надання неправдивих показів з метою ведення суду в оману. Неодноразову зміну показань обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд відхиляє також доводи представника потерпілого відносно того, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 завдано групою осіб, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Так, обвинувачення ОСОБА_8 взагалі не висувалося, а ОСОБА_4 вчинення злочину групою осіб не інкримінується, при цьому відповідно до ст.337 КПК України суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення.

Разом із тим, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження інкриміновані ОСОБА_4 обставини щодо нанесення ногою не менше трьох ударів в область спини, один удар ногою в ділянку потилиці. Вказані обставини ґрунтуються лише на показаннях ОСОБА_7 та жодними іншими доказами не підтверджені. В судовому засіданні судово-медичний експерт Лубенського міжрайонного відділення Полтавського бюро СМЕ ОСОБА_16 пояснив, що тілесні ушкодження в області спини та потилиці йому потерпілим не пред`являлися, а тому він їх не досліджував.

Також під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за викладених обставин, доведена повністю.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, вину не визнав, у вчиненні злочину не кається, шкоду не відшкодував, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не знаходить.

Потерпілим під час підготовчого судового засідання було заявлено цивільний позов. Позов мотивований тим, що в зв`язку з заподіянням його батьку тілесних ушкоджень він зазнав моральної шкоди, що виразилася у фізичних, душевних стражданнях, нераціональному витрачанні життєвого часу. Свою шкоду оцінює в 100 000 грн 00 коп., яку просить стягнути з ОСОБА_4 .

Згідно п.п.3, 9 ППВСУ N 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок злочину йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному, душевному болі та стражданнях, зазнаних у зв`язку з протиправним поводженням відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1