Справа №127/8749/17
Провадження №1-кс/127/3467/17
26 квітня 2017 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на розкладний ніж, який був добровільно виданий ОСОБА_4 , за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
24.04.2017 року, до суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поважними причинами пропущення строку подання клопотання регламентованого ч. 5 ст. 171 КПК України, є те що відповідність вилучених речей ст. 98 КПК України, встановлено під час досудового слідства, внаслідок проведення значного обсягу першочергових слідчих дій під час оглядів, допитів та одночасних допитів свідків та потерпілих. Провести вищевказані слідчі дії в коротші строки не надалось можливим, у зв`язку із періодом вчинення злочину та способу злочинних дій.
Як вбачається із «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при вирішенні питання подання клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна з пропущенням строку його подання до слідчого судді, суду, слід керуватись такими нормами. Ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні.
При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що розкладний ніж, який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_4 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, існує сукупність підстав вважати, що він є доказом злочину, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, відчуження, керуючись ст. ст. 167, 170 173 КПК України, слідчий просила суд клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала за обставин викладених у ньому.
ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, тому клопотання розглядається у його відсутність.
Слідчий суддя вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим грубо порушено порядок та строки звернення до суду з такого роду клопотанням, який визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки розкладний ніж вилучено під час огляду місця події 03.04.2017, а слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно лише 24.04.2017.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, а також, що слідчим грубо порушено вимоги КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на розкладний ніж, який був добровільно виданий ОСОБА_4 , є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132,170,171,172,174,175 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на розкладний ніж, який був добровільно виданий ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя