Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/255/17
провадження № 1-кп/368/34/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000050 від 23.01.2017 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта середньо - спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
?07.05.2002 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 року позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
?23.02.2007 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі: на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
?30.07.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі: на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
?21.12.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали суду про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 17.01.2017 приблизно о 15 годині, прийшов у власних справах до адміністративної будівлі сільської ради с. Стайки, розташованої за адресою: вул. Шкільна, 1-а с. Стайки Кагарлицького району Київської області, що належить Приватно - орендному сільськогосподарському підприємству «Дніпро», де зустрів наглядно знайомого йому ОСОБА_5 , який здійснював ремонтні роботи у приміщеннях вищевказаної установи. У цей момент ОСОБА_6 , припустивши, що будівельний інструмент останнього зберігається в одному з незачинених та не охоронюваних підвальних приміщень цієї будівлі. В цей час у ОСОБА_7 виник раптовий, невизначений умисел на крадіжку чужого майна, будівельних електроінструментів, які належать ОСОБА_5
17 січня 2017 року приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 впевнившись у відсутності володільця приміщення та осіб, які ним користуються у робочих цілях, а також тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 спустився сходинами та безперешкодно зайшов до підвального приміщення адміністративної будівлі Стайківської сільської ради, розташованого за вищевказаною адресою, де на підлозі у паперовій коробці виявив та викрав перфоратор «Макіта» HR 2450 зі свердлом, розміром 6x120 мм по бетону, що належить ОСОБА_5 .
Заховавши викрадений електроінструмент під власний верхній одяг, ОСОБА_6 виніс його з вказаної будівлі, після чого з викраденим з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 707,60 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, але та, що вказана в обвинувальному акті відповідає дійсності, він разом з братом ОСОБА_8 , прийшов до адмінбудівлі сільської ради с. Стайки, розташованої в с. Стайки по вул..Шкільна,1-а, з метою отримання довідки для останнього. Біля вищевказаної будівлі він побачив наглядно знайомого йому ОСОБА_5 , який в робочому одягу заходив до приміщень сільської ради та з ним привітався. Він бачив, що там виконуються ремонтні роботи. Брат пішов спілкуватися з відповідальним працівником за місцем видачі довідки, а він залишився стояти в фойє. В цю мить, перебуваючи в фойє, він вирішив вчинити крадіжку. Він пішов до сходин, що ведуть в середину підвальних приміщень, що розташовані поблизу вхідних дверей у самому фойє. Він спустився по сходинах до підвалу та виявив внизу незачинені дерев`яні двері, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та зайшов всередину приміщення підвалу, де в одній з відокремлених кімнат, він побачив перфоратор «Макіта», зі свердлом по бетону. Він взяв його до рук, сховав під свою зимову куртку та вийшов з підвального приміщення, застібнувши куртку, з метою приховування викраденої ним речі. Про вчинення ним крадіжки він нікому не розповідав. Так як він був викликаний працівниками поліції, то зрозумів, що вчинений ним злочин викрито, тому він не став переховуватися, а з місця схованки забрав перфоратор та поніс його до фойє сільської ради, де добровільно видав поліцейським, написавши про це відповідну заяву та щиро сердечно зізнався у вчиненому злочині, а саме: у вчиненні крадіжки перфоратора «Макіта», що належить ОСОБА_5 . Він щиросердно розкаюється. Обіцяє, що таке більше не повториться.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутність. Претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.. 185 КК України (в редакції 2001 року), а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 30 березня 2011 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що ОСОБА_3 , 1987 року народження, освіта середня спеціальна, неодружений, проживає по АДРЕСА_3 . За час проживання в с. Стайки гр. ОСОБА_3 показав себе з посередньої сторони. Раніше судимий за вчинення крадіжки на території села. Проживає в будинку за вище вказаною адресою спільно з братом - ОСОБА_8 . На даний час постійного місця роботи немає. В громадських місцях і в побуті веде себе посередньо. Скарги та заяви на адресу сільської ради щодо ОСОБА_3 не надходили.
Згідно вимоги про судимість № 657/109/1009/1/02-17 від 03.02.2017 станом на 03.02.2017 року ОСОБА_3 являється раніше судимим:
?07.05.2002 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 року позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
?23.02.2007 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі: на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
?30.07.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі: на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
21.12.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали суду про застосування ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році».
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 48 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 33 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, по справі характеризується посередньо, щиро покаявся, сприяв у розслідуванні злочину, та призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.
Щодо покарання у виді арешту, то суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд не обирає йому даний вид покарання, так як воно пов`язане в триманні засудженого в умовах ізоляції.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 75) перфоратор «Макіта» HR 2450, серійний номер 077672, рік випуску 2006, зі свердлом, розміром 6х120, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; (а.с. 84-86) - диск формату CD-R RECORDABLE 52*180 MINI 700МВ, серійний номер LH 3117RL 03193058 D3, який поміщено в спеціальний пакет № 2453124 та знаходиться при матеріалах справи, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000050 від 23.01.2017 року.
Обраний під час досудового розслідування ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобовязання слід залишити до вступу вироку в законну силу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації (органи кримінально-виконавчої інспекції) за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 75) перфоратор «Макіта» HR 2450, серійний номер 077672, рік випуску 2006, зі свердлом, розміром 6х120, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; (а.с. 84-86) - диск формату CD-R RECORDABLE 52*180 MINI 700МВ, серійний номер LH 3117RL 03193058 D3, який поміщено в спеціальний пакет № 2453124 та знаходиться при матеріалах справи, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000050 від 23.01.2017 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1