Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
10.04.2017 394/704/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000002 на постанову слідчого Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000002.

В своїй скарзі скаржник зазначила що, за її зверненням було порушене кримінальне провадження № 0000002 від 27.01.2016 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 172 КК України.

30 червня 2016 року в. о. слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку 11 листопада 2016 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було скасовано.

29 березня 2017 року слідчим СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Своє звернення ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що із мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження слідує повне нерозуміння слідчим фактичних обставин по справі, він не посилається на жоден нормативно-правовий акт (КПК України), прийняті рішення по справі, зовсім не зазначає про покази свідків та не вказує їхні прізвища, не описує, які саме слідчі дії були проведені для встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 КК України.

Слідчим ОСОБА_4 повністю проігноровано та не взято до уваги обставини кримінального провадження, якими встановлено вину ОСОБА_5 .

Обставини, які вказані у постанові про закриття кримінального провадження повністю перекручені. Зокрема, у постанові слідчого зазначено про те, що на потерпілу ОСОБА_3 були складені акти, які свідчать про відсутність її на робочому місці в робочий час та було видано наказ від 27.11.2015 № 133 «Про накладення дисциплінарного стягнення на юристконсульта ОСОБА_3 » У поясненнях ОСОБА_3 підтверджується факт того, що її не було на робочому місці та нею вказуються різні причини.

Проте, ОСОБА_4 не вказує на те, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2016 року по справі № 394/1288/15-ц були скасовані незаконні накази директора ПТУ № 30 с. Торговиця ОСОБА_5 від 27.11.2015 року № 133 «Про накладення дисциплінарного стягнення на юрисконсульта ОСОБА_3 » та від 16.12.2015 року № 88 про звільнення ОСОБА_3 . Рішенням суду дії директора ПТУ №30 с. Торговиця ОСОБА_5 були визнані незаконними, зокрема щодо накладення дисциплінарного стягнення, ненадання 175 годин викладання та звільнення з посади юрисконсульта ПТУ №30 с. Торговиця ОСОБА_3 .

Незаконність видання вищевказаних наказів було підтверджено ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25.01.2017 року № провадження 22-ц/781/108/17.
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2016 року по справі №394/1288/15-ц набрало законної сили 25 січня 2017 року.
Слідчий ОСОБА_4 постійно ігнорував її усні прохання щодо допиту ряду свідків, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тому 02 березня 2017 року нею була написана заява на ім`я начальника Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 з проханням допитати вищевказаних осіб по відомим їм фактам та обставинам по справі.
2березня 2017 року на адресу скаржниці надійшла відповідь щодо перекваліфікації кримінального провадження з ч. 1 ст. 172 КК України на ч. 2 ст 172 КК України (лист №713/127/2017 від 15.02.2017).
Відповідь на її заяву щодо допиту вищевказаних свідків отримана (лист №1094/127-2017 від 06.03.2017), в якій зазначалося, що «на даний час з особами, які зазначені у Вашій заяві проводяться відповідні слідчі дії». Проте у постанові про закриття кримінального провадження відсутні будь-які посилання на покази вищевказаних осіб.
Так як 30 березня 2017 року вона випадково дізналася про закриття кримінального провадження та їй була вручена постанова слідчого про закриття кримінального провадження, вона усно попросила слідчого ОСОБА_4 надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального пгозадження, проте їй було відмовлено через зайнятість.
На підставі п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України та п. 13 ч. 1 ст. 56 КПК України 30 березня 2017 року нею була написана заява з проханням 31 березня 2017 о 14:00 год. надати їй можливість ознайомитися з матеріалами справи та надати копії протоколів допитів свідків згідно заяви, яка писалася 02 березня 2017 року.
Проте 31 березня 2017 року слідчий ОСОБА_4 знову у письмовій формі відмовив їй, посилаючись уже на те, що документи по справі надіслані до Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури.
Слідчий ОСОБА_4 не вивчив питання щодо вчинених злочинів, не перевірив аналіз самого діяння, його наслідки, спосіб, обставини, причинний зв`язок між діянням і наслідками. Не з`ясував і те, що грубо порушувалися права повторно, що є кваліфікуючою ознакою злочину.
Слідчий у резолютивній частині постанови послався на закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленою відсутністю в діях директора ПТУ № 30 ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
Слідчим у мотивувальній частині постанови не наведено доказів, які є підставою для закриття кримінального провадження. А тому посилання на закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленою відсутністю в діях директора ПТУ № ЗО ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення у резолютивній частині постанови є незаконним.
В судове засідання скаржниця не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, викладені вимоги скарги підтримує та просить скасувати винесену постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 на розгляд скарги не з`явився, повідомлений належним чином, що у відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено в судовому засіданні за зверненням ОСОБА_3 було порушене кримінальне провадження № 0000002 від 27.01.2016 року з попередньою правовою кваліфікацією- ч.1 ст.172 КК України, з фабулою про те, що службові особи ПТУ №30 с. Торговиця через особисті неприязні відносини в період часу з 26.12.2014 року по 16.12.2015 року грубо порушили вимоги законодавства про працю, що призвело до незаконного звільнення ОСОБА_3 . В подальшому в порушення вимог закону ОСОБА_3 не видану трудову книжку, що також є грубим порушенням законодавства про працю та унеможливлює її подальше працевлаштування.

30 червня 2016 року в. о. слідчого СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку 11 листопада 2016 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було скасовано.

29 березня 2017 року слідчим СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, з тих підстав, що досудовим розлідуванням було встановлено, що службові особи Професійно-технічного училища No30 с. Торговиця через особисті неприязні відносини в період часу з 26.12.2014 по 16.12.2015 грубо порушили вимоги законодавство про працю, що призвело до незаконного звільнення ОСОБА_3 . В подальшому в порушення вимог закону ОСОБА_3 не видано її трудову книжку, що також є грубим порушенням законодавства про працю та унеможливлює її подальше працевлаштування.

Під час досудового розслідування було здійснено ряд слідчих дій по вищевказаному факту, витребувано копії відповідних документів та зібрано доказову базу.

В ході допитів свідків з числа працівників ПТУ та інших осіб, було встановлено те, що в ПТУ №30 села Торговиця проводились перевірки по відпрацюванню робочого часу, під час яких було виявлено, що юристконсульт ПТУ №30 ОСОБА_3 дійсно була відсутня в робочий час на робочому місці, про що свідчать складені акти. Також, було встановлено, що між директором ОСОБА_5 та ОСОБА_3 особистих неприязних відносин не було.

В подальшому 27 листопада 2015 року директором ОСОБА_5 було видано наказ №133 «Про накладення дисциплінарного стягнення на юрисконсульта ОСОБА_3 за порушення трудової дисципліни, що проявилась у неправомірній відсутності працівника на робочому місці 16.11.2015 (10 хвилин) та 28.11.2015 (35 хвилин). У поясненнях ОСОБА_3 підтверджується факт того, що останньої не було на робочому місці та вказуються нею різні причини. Крім того, директор ПТУ №30 ОСОБА_5 навіть в усній формі неодноразово попереджала ОСОБА_3 про те, щоб остання з`являлася на робочому місці вчасно але ОСОБА_3 на дані зауваження не реагувала.

Наказом №88 від 16.12.2015 року, юрисконсульта ОСОБА_3 було звільнено та здійснено запис до трудової книжки останньої.

Крім того, згідно допитів свідків було встановлено те, що ОСОБА_3 не бажала забирати свою трудову та санітарну книжку з ПТУ №30 с. Торговиця.

В послідуючому, вищевказані документи надсилались останній через відділення «Нової пошти» але у відділенні ОСОБА_3 відмовилась їх отримувати і вони зберігались там до того часу, доки їх не повернули до навчального закладу.

Отже, виходячи з об`єктивної сторони даного складу злочину, поняття «грубе порушення» має оціночний характер, і в кожному конкретному випадку воно має встановлюватися. Так, грубим порушенням вважатиметься систематичне порушення тривалості робочого часу, ненадання протягом тривалого часу відпустки, на яку має право працівник, ненадання передбачених законом пільг, компенсацій, незаконне накладення матеріальної відповідальності тощо.
Звільнення працівника з роботи визнається незаконним у випадку, коли для цього не було законних підстав або коли воно здійснено з порушенням встановленого порядку звільнення.
В даному випадку, виходячи з зібраних матеріалів кримінального провадження встановлено, що для звільнення ОСОБА_3 з посади юристконсульта ПТУ №30 було достатньо законних підстав, які виражаються по фактах прогулів та накладення дисциплінарного стягнення за проступок. Крім того, це підтверджується показами свідків, які зазначають те, що факти прогулів були та вони зафіксовані відповідним чином в документах та наказах, що виключає кваліфікуючу ознаку даного складу злочину.

Суб`єктивна сторона цього злочину полягає в прямому умислі. При цьому незаконне звільнення працівника з роботи передбачає як обов`язкову ознаку наявність особистих мотивів (наприклад, помста за критику тощо).
Беручи до уваги суб`єктивну сторону даного правопорушення встановлено, що у директора ОСОБА_5 ПТУ №30 до юристконсульта ОСОБА_3 особистих мотивів для звільнення не було так як особисті неприязні відносини перед звільненням і під час видачі наказу про звільнення не доведені і вони підтверджується лише показами потерпілої ОСОБА_3 , що спростовується показами працівників ПТУ № 30.
Враховуючи дану підставу у діях директора ПТУ №30 ОСОБА_10 встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 КК України.

Форми закінчення досудового розслідування встановлені Главою 24 КПК України і відповідно до вимог статтей 283,284 КПК України, крім іншого, кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Нормою ст.40 КПК України передбачено, що слідчий органу досудового розслідування, крім інших повноважень, уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до норми ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови і постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Оскаржувана постанова не містить у собі всіх зібраних відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови з врахуванням вимог чинного законодавства.

Так, предметом розгляду ряду обставин, на які посилається у скарзі скаржник, були предметом розгляду скарги за № 394/704/16-к.

Однак на виконання вимог ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2016 року слідчим не в повній мірі виконані вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України.

Так, слідчим не було враховано вимоги вказівок прокурора від 16.01.2017 року та детально не допитано потерпілу, деталізуючи обставини звільнення з роботи ( в чому полягав особистий мотив керівника при звільненні, обставини пов`язані з невидачею трудової книжки, чи мав реально факт порушення потерпілою трудової дисципліни, тощо, та свідків з числа очевидців вчинення (не вчинення) ОСОБА_3 дисциплінарних проступків пов`язаних зі звільненням.

Детально не допитано ОСОБА_5 з приводу підстав звільнення та інших обставин, які мають значення з врахуванням наявності чи відсутності суб`єктивних підстав звільнення ОСОБА_3 .

При допиті всіх опитаних під час слідства осіб не враховано їх пояснення дані під час розгляду цивільної справи, детально не проведений допит з приводу всіх встановлених обставин.

В повній мірі не виконано доручення про проведення слідчих дій в порядку ст..40 КПК України від 03. 03. 2017 року.

Так, тексти проведених допитів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 взагалі є нечитаємими.

Допит ОСОБА_13 та ОСОБА_7 проведено поверхнево , без вказівок прокурора від 16.01.2017 року.

Стаття 172 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю (ч.1) та за ті самі дії, якщо вони вчинені повторно, або щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину-інваліда (ч.2).

Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Тобто, за вищевказаних обставин, слідчим проігноровано вимоги статтей 9,40,93,94 чинного КПК України, по справі не здійснено у повній мірі ряду слідчих дій на встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.172 КК України.

Крім того, мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити у собі вимоги п.2 ч.5 ст.110 КПК України.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає нормам чинного КПК України, є передчасною і тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 303,304,307,309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 від 29.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000002 від 27.01.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: