Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/915/16
Провадження № 1-кп/499/10/17
У Х В А Л А

"06" березня 2017 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу кримінального провадження №90000245 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №90000245 щодо обвинувачення ОСОБА_5 (далі обвинувачений) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України призначено до розгляду.

Ухвалою від 18 січня 2017 року обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 березня 2017 року (далі ухвала від 18 січня 2017 року).
Вирішуючи питання щодо продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд виходив з такого.
Прокурор у судовому засідання подала письмове клопотання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження тримання його під вартою, та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Захисник обвинуваченого надав письмові заперечення проти задоволення клопотання. Клопотання про зміну, скасування обвинуваченому запобіжного заходу не подавали.
Потерпілий не заперечував проти продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи питання про застосування норм процесуального права, суд виходив з такого.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.(ч.6 ст.9 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи здня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України).

Застосовуючи зазначенні в ухвалі норми процесуального права, беручи до уваги доводи сторін, показання свідків, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою суд виходив з таких мотивів.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони має право своєю ухвалою продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обвинувачений постійного місця роботи та проживання не має, офіційно не одружений, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, під час судового розгляду визнав свою вину змінивши у подальшому показання не визнавши своєї вини.

Крім того з наданого прокурором рапорту працівника поліції вбачається, що з боку обвинуваченого, під час проведення слідчих дій, мав місце випадок зникнення з відділу поліції без попереднього погодження з відповідними працівниками.

З огляду на зазначене, судом констатується про вагомість доказів наданих прокурором про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, негативно впливати на свідків, потерпілого, тому з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, слід продовжити йому строк триманні під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд з урахуванням вищенаведених ознак вважає такий захід не здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого в тому числі виходячи з такого. Потерпілий є батьком обвинуваченого та однозначно не зміг висловити свою позицію щодо можливості перебування обвинуваченого за місцем його проживання. Перебування обвинуваченого за місцем проживання його матері та співмешканки, які є свідками може призвести до перешкоджання встановлення істини по цьому кримінальному провадженню, так як у подальшому, враховуючи їх попередні показання, може виникнути необхідність їх повторного допиту.

Таким чином, з урахуванням зазначених в ухвалі мотивів, суд доходить до висновку, що існують прямі ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконного впливати на свідків, потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому вважає за можливе продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 10 квітня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 10 квітня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1