Справа № 375/1460/16-к
Провадження № 1-кп/375/51/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Телешівка Рокитнянського району Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого електромонтером в ПАТ «Київобленерго», розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , засудженого 14.09.2015 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850.00 грн., 16.05.2016 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки, з непогашеною судимістю,
за ч. 1 ст.185 КК України, -
Будучи засудженим Рокитнянським районним судом Київської області 16.05.2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавленні волі та звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин.
Так, 21.10.2016 року о 18:00 годині він прийшов до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 . На разі, останнього вдома не було і про що йому повідомила мати ОСОБА_6 .. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку, ОСОБА_5 побачив там бензопилу марки «Байкал», модель БПП 4100, чорно-синього кольору, та вирішив її викрасти.
Впевнившись, що його злочинні дії залишаться непоміченими, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 викрав вказану бензопилу, винісши її з приміщення веранди будинку на вулицю, а у послідуючому до свого місця проживання в АДРЕСА_2 .
Маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 продав у послідуючому викрадену бензопилу «Байкал», модель БПП 4100, чорно-синього кольору, гр.. ОСОБА_7 за 500.00 грн..
Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , якій належало викрадене майно, майнову шкоду на суму 1342.08 грн. і що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № С-339 від 22.11.2016 року.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та суду показав, що дійсно 21.10.2016 року близько 6 години вечора він прийшов до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 , проживаючого в с.Телешівка Рокитнянського району, але його не виявилося вдома і про що йому повідомила мати, яка знаходилася у будинку та повідомила, що син незабаром буде вдома. Коли він виходив з будинку, то побачив у веранді бензопилу марки «Байкал» чорно-синього кольору та вирішив її викрасти. Пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, він взяв бензопилу та виніс її на вулицю, де заховав у кущах. Потім він почекав ОСОБА_9 , який прийшов приблизно через десять хвилин і після розмови з останнім забрав бензопилу та пішов додому.
Приблизно через п`ять днів він продав її гр. ОСОБА_7 за 500.00 грн..
Уточнив, що крадіжку вчинив з метою помсти ОСОБА_9 за те, що той не віддав йому велосипед, який взяв близько двох місяців до крадіжки. Разом з тим, усвідомлював, що вчиняв крадіжку чужого майна та знав, про наслідки порушення ним правил іспитового строку, але подумав про це, лише після вчинення крадіжки.
Розкаюється у скоєному та обіцяє більше не повторювати таких вчинків.
З огляду на визнані обвинуваченим та викладенні у обвинувальному акті обставини суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України і в тому числі щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 1 ст.185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування ним заподіяної злочином шкоди, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, які визнає сукупністю пом`якшуючих його покарання обставин.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом відповідно до вимог ст. 67 КК України не встановлено.
Доводи прокурора про необхідність визнання обтяжуючою покарання винного обставиною рецидиву злочинів на переконання суду з огляду на характер вчиненого злочину, а також на невелику суспільну небезпечність вчиненого і на що вказують розмір завданої винним діями обвинуваченого шкоди (є незначним), мотив вчинення злочину (з помсти), а також ознаки, що характеризують особу винного (позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, має постійне місце роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей) на увагу не заслуговують, а тому судом не враховуються.
Суд таким чином не визнає передбачену пунктом 1 частини першої ст.67 КК України обтяжуючу обставину рецидив злочинів і що узгоджується із положеннями частини другої статті 67 вказаного Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи суспільну небезпечність скоєного обвинуваченим злочину, на що вказують його характер (умисний корисливий злочин) та спричинені ним наслідки (заподіяння реальної шкоди майновим інтересам фізичних осіб), тяжкість злочину (є злочином середнього ступеня тяжкості), відношення винного до наслідків скоєного (усвідомив протиправність свого вчинку, розкаявся у скоєному, відшкодував заподіну злочином шкоду), сукупність пом`якшуючих винного покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, дані про його особу, який позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, є особою, яка вчинила новий умисний злочин в період іспитового строку і що вказує на його небажання виправитися, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений новий злочин покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді одного року позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16.05.2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ч. 3 ст.78 КК Україн, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71, 72 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З цього приводу положення пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року розяснюють, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до пункту 26 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України), за винятком тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання обвинуваченому до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16.05.2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України щодо його особи та остаточно визначає останнє у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Визначене таким чином обвинуваченому покарання на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Речовий доказ бензопилу марки «Байкал», модель БПП 4100, чорно-синього кольору, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 .
Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.
З метою запобігання ухиленню ОСОБА_5 від виконання вироку суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду та утримувати його в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 16.05.2016 року та даного вироку остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати щодо засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду та утримувати в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня утримання його під вартою з 28.04.2017 року, зарахувавши до останнього строк тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, за період з 04.01.2017 року по 16.03.2017 року включно.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_5 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 28.04.2017 року до дня набрання вироком законної сили.
Речовий доказ бензопилу марки «Байкал», модель БПП 4100, чорно-синього кольору, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП України в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «____»______________20__ року