Справа № 415/4458/16-к
Провадження № 11-кп/782/93/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 26.01.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, працюючого водієм ТОВ «Данко», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає у буд. АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обрано.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, що належить на праві власності ТОВ «Данко», а саме: вантажний самоскид «FAW CA3252P2K2TIAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 НI із причепом у вигляді ємкості для бітуму, накладений ухвалою слідчого судді від 20.07.2016 року скасовано.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 19/113/9-1/158е від 29.08.2016 року у сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки (№ рахунку 0051, одержувач УДКСУ у м. Лисичанську/м. Лисичанськ/24060300, ідентифікаційний код одержувача 37800278, банк одержувача ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013).

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 19/113/9-1/175е від 18.08.2016 року у сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки (№ рахунку 0051, одержувач УДКСУ у м. Лисичанську/м. Лисичанськ/24060300, ідентифікаційний код одержувача 37800278, банк одержувача ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013).

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні порушень правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 за наступних обставин.

10 липня 2016 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, в світлий час доби, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «FAW-CA3252P2К2Т1А1» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом у вигляді ємності для бітуму, здійснював рух по проїжджій частині вул. Томашівська м. Новодружеськ зі сторони м. Лисичанська в напрямку м. Рубіжне.

Проїжджаючи ділянку автодороги в районі будинку № 33 по вул. Томашівська, яка має повздовжній уклін та закруглення вправо, по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , останній не маючи жодних перешкод для безпечного її проїзду, проявивши легковажність та безпечність в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, де передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу автодороги, та здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_10 , яка в цей час стояла нерухомо на лівому узбіччі автодороги, по ходу руху автомобіля, тримаючи в руках велосипед, після чого допустив перекидання транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Смерть потерпілої ОСОБА_10 настала від автомобільної травми з багато осколковим вдавленим переломом кісток склепіння та основи черепу, ушкодженням мозку, перелому лівого стегна, нижньої щелепи, розриву лівої нирки.

На вказаний вирок суду подані апеляційні скарги:

- прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , в якій він не оспорюючи докази вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його діяння, обґрунтованості призначеного покарання, просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, та виключити обставину, що обтяжує покарання, а саме «вчинення злочину щодо малолітнього», в іншій частині вирок залишити без змін.

Вказує на те, що ОСОБА_8 засуджено за скоєння злочину по необережності, тобто він не бажав настання тяжких наслідків в результаті дорожньої транспортної пригоди, яка спричинила смерть малолітньої ОСОБА_10 .

Зазначає, що вчинення злочину стосовно осіб, що по суті є беззахисними і не можуть дати відсіч злочинцю через малолітство, свідчить про відсутність у злочинця будь-яких моральних принципів, про його жорстокість, тобто у випадку вчинення умисного злочину, тому прокурор вважає що з вироку необхідно виключити обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо малолітньої.

- захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого, яка вважає вирок занадто суворим, просить його змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням положень ст.75 КК України.

Зазначає, що суд не врахував в належній мірі обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування ним частини матеріальної шкоди, те, що ОСОБА_8 вчинив не умисний злочин.

Суд також не взяв до уваги вік ОСОБА_8 , відсутність у нього судимостей і адміністративних правопорушень, що він нагороджений великою кількістю медалей за заслуги перед батьківщиною, має на утриманні неповнолітнього сина та матір похилого віку.

- обвинуваченим ОСОБА_8 , який просить вирок суду змінити та призначити більш м`яке покарання.

Вважає вирок суду суворим та зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував його вік, відсутність судимостей та адміністративних стягнень у минулому, наявність ряду медалей за заслуги перед батьківщиною, знаходження на його утриманні неповнолітнього сина та похилого віку матір - ОСОБА_11 , 1937 року народження, також те, що він вчинив неумисний злочин.

Крім того, зазначає що, в період досудового та судового слідства він намагався поставити питання про відшкодування завданої злочином шкоди, та добровільно частково відшкодував завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційних скарг, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням думки учасників судового провадження, колегія суддів вважає можливим розгляд апеляційних скарг за відсутності обвинуваченого та його захисника, оскільки питання про погіршення становища обвинуваченого в апеляціях не ставиться, заяви про розгляд апеляції за його участю від обвинуваченого не надходило.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги викладені в ній, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника, потерпілу ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволені всіх апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 при обставинах, викладених у вироку суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України відповідають матеріалам кримінального провадження та не оспорюються учасниками процесу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд, при призначенні покарання винній особі, повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні вироку та при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, їх наслідки смерть потерпілої ОСОБА_10 , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, інвалідом не являється, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання та попереднім місцем роботи, являється учасником бойових дій, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд також врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: часткове відшкодування заподіяної шкоди, та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив у вироку обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину відносно малолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним за ч.2 ст.286 КК України за порушення правил дорожнього руху що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , відповідальність за вказаний злочин настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його загибель.
Тобто обвинувачений вчинив не навмисний злочин, не мав умислу вчинити його щодо малолітньої особи, а тому колегія суддів вважає необхідним виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на обставину, яка обтяжує обвинуваченому ОСОБА_8 покарання - «вчинення злочину відносно малолітньої особи».

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо суворості покарання, призначеного судом першої інстанції є необґрунтованими, оскільки при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував ті обставини, на які вони посилаються в апеляційних скаргах.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що підстав для застосування до призначеного ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання положень ст.75 КК України, рівно як і призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, не вбачається.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним вирок суду змінити, тому апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 26.01.2017 року змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання «вчинення злочину щодо малолітнього».

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3