ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0430/1031/2012

25.01.2013 Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

за участі прокурора Мелешка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, невійськовозобовязаного, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_7, невійськовозобовязаного, раніше не судимого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31 січня 2012 приблизно о 18.00 годині у дворі будинку №19 по вулиці Гагаріна м. Першотравенська Дніпропетровської області зустрів свого знайомого ОСОБА_3, в ході розмови з яким вони вирішили піти в гаражне товариство Степовем. Першотравенська Дніпропетровської області до їх спільного знайомого. Проходячи біля гаража № 232 гаражного товариства Степовем. Першотравенська Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 побачили, що вхідні двері в гараж відчинені, а господар гаража відсутній. Після чого у ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3, виник умисел на викрадення майна яке могло знаходитися в гаражі № 232 гаражного товариства Степовем. Першотравенська Дніпропетровської області і вони вирішили зайти в даний гараж, тобто попередньо змовилися.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 31.01.2012 року приблизно о 19.00 годині, через незамкнені вхідні двері, проникли у гараж № 232 гаражного товариства Степовем. Першотравенська, який належить ОСОБА_4, і достовірно знаючи, що їх ніхто не побачить, ОСОБА_1 І . с дивана, який розташований у даному гаражі, взяв мобільний телефон okia 5230, чорного кольору, imei 66606 вартістю 1499 гривень, в якому знаходилася сім. карта МТС вартістю 10 гривень, на рахунку якого були гроші в сумі 5 гривень, що належить ОСОБА_5, після чого ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з викраденим мобільним телефоном вийшли з гаража, тобто звернули викрадене у свою власність, після чого, 31.01.2012 року приблизно о 20.00 годині викрадений телефон продали за 250 гривень, а виручені від продажу мобільного телефону гроші поділили порівну між собою, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1514 гривень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що 31 січня 2012 року приблизно о 19 годині він зустрів свого знайомого ОСОБА_2 з яким разом пішли до гаражу їх спільного знайомого ОСОБА_7. Коли прийшли до гаражного товариства Степове, то зясувалося, що гараж ОСОБА_7 замкнено і там нікого не має. Повертаючись додому вони побачили, що двері одного з гаражів відчинені, а тому вирішили до нього зайти, так як на вулиці було холодно і вони вирішили погрітися. В гаражі на дивані він побачив мобільний телефон чорного кольору, який вирішив таємно викрасти, про що сказав Євтихієву. Він взяв мобільний телефон і вони з Євтихієвим вирішили його продати, а тому разом пішли до ОСОБА_8, та попрохали допомогти з продажею телефону. В результаті ОСОБА_8 продав мобільний телефон за 250 гривень. Вони з ОСОБА_2 розділили гроші порівну між собою, та придбали на них пиво та продукти харчування. В ході досудового слідства мобільний телефон було повернуто потерпілому в робочому стані. В скоєному розкаюється.

Допитаний у судовому засідання підсудний ОСОБА_2 винним себе в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав, та пояснив, що він 31 січня 2012 року приблизно о 19 годині зустрів свого знайомого ОСОБА_1, якому запропонував сходити разом до їх спільного знайомого ОСОБА_9 в гараж. ОСОБА_9 в гаражі не було і вони повертаючись додому побачили в гаражі його знайомого ОСОБА_4 світло, а також те, що двері гаражу не замкнено. Він пішов до сусіднього гаражу подивитися чи знаходиться там ОСОБА_4 В цей час ОСОБА_1 зайшов до гаражу ОСОБА_4 та вийшовши звідти сказав, що він викрав мобільний телефон. Він сам особисто заходив до гаражу лише подивитися, чи знаходиться там його знайомий ОСОБА_4. Потім вони з ОСОБА_1 пішли до ОСОБА_8, який допоміг їм продати викрадений мобільний телефон. На гроші отримані від продажу телефону вони придбали пиво.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 31 січня 2012 року він з ОСОБА_4 ремонтували автомобіль в гаражі №232, але їм було недостатньо запчастин і вони пішли до його гаражу №222, який знаходиться за 30 метрів, а коли приблизно, через пять хвилин повернулися, то в гаражі був відсутній його мобільний телефон Нокіячорного кольору. У зв'язку з викраденням телефону він звернувся до міліції з заявою. В ході досудового слідства мобільний телефон йому було повернуто. Претензій матеріального та морального характеру до під судних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не має.

Свідок ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні пояснив, що він має гараж в гаражному товаристві Степовем.Першотравенська. 31 січня 2012 року вечором він з ОСОБА_5 в гаражі займалися ремонтом належного йому автомобіля. Коли вони прийшли до гаражу, то ОСОБА_5 поклав на диван свій мобільний телефон Нокіа, чорного кольору. В ході ремонту автомобіля їм не вистачило запасних частин, а тому вони пішли до гаражу, який належить ОСОБА_5, при цьому двері гаражу в якому вони ремонтували автомобіль вони не закривали на замок, а лише прикрили. Повернувшись до гаражу приблизно через пять хвилин, вони побачили, що відсутній мобільний телефон ОСОБА_5 Більше нічого з гаражу не пропало.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що до нього 01 лютого 2012 року звернувся ОСОБА_8, який запропонував йому купити мобільний телефон Нокіа 5230чорного кольору. Він же зазначений телефон запропонував придбати ОСОБА_11, на що той погодився, і вони зі ОСОБА_8 пішли до ОСОБА_11 додому, де той оглянув телефон та заплатив ОСОБА_8 250 гривень. Звідки у ОСОБА_8 був зазначений телефон йому невідомо.

Крім цього вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується: заявою ОСОБА_5 від 13 лютого 2012 року, відповідно до якої 31 січня 2012 року приблизно о 19 годині невідома особа таємно викрала належний йому мобільний телефон Нокиа 5230чорного кольору вартістю 1499 гривень ІМЕІ 66606 в якому знаходився стартовий пакет МТС вартістю 10 гривень, на рахунку якого були 5 гривень. Крадіжку мобільного телефону було здійснено з гаражу №232 в гаражному товаристві Степове м.Першотравенська (а.с.3); протоколом огляду від 13 лютого 2012 року згідно якого ОСОБА_11 добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон Нокіа 5230ІМЕІ 66606 чорного кольору, який він придбав у ОСОБА_8 (а.с.8-9); протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28 лютого 2012 року, яким підтверджується що 31 січня 2012 року приблизно о 21 годині 30 хвилин до ОСОБА_8 прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході розмови ОСОБА_2 показав ОСОБА_8 мобільний телефон Нокіа 5230з корпусом чорного кольору і попрохав допомогти йому даний телефон продати. Мобільний телефон був вимкнений і не містив в собі сім-карти. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_10 і запропонував йому купити телефон, той же йому повідомив, що даний телефон може придбати ОСОБА_11 В результаті даний мобільний телефон придбав ОСОБА_11 за 250 гривен (а.с.35-37); протоколами відтворення обстановки та обставин події від 12 березня 2012 року відповідно до яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно показали та пояснили, як вони здійснили таємне викрадення мобільного телефону Нокіа з гаражу №232 в гаражному товаристві Степовем.Першотравенська 31 січня 2012 року о 19 годині ( а.с.48-50; 58-60); протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 12 березня 2012 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Обговорюючи покази ОСОБА_2, дані ним в ході судового розгляду де він вину в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнає, суд вважає їх лінією захисту останнього, викликаної бажанням уникнути покарання за вчинений злочин. Так в ході досудового слідства, а саме в ході відтворення обстановки та обставин та в ході проведення очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 березня 2012 року, ОСОБА_2 добровільно пояснював, що він разом з ОСОБА_1 зайшли до гаражу №232 в гаражному товаристві Степове м.Першотравенська, звідки викрали мобільний телефон Нокіа. Він особисто бачив як ОСОБА_1 взяв мобільний телефон, який вони потім спільно продали, а гроші розділи між собою порівну. Добровільність надання вищезазначених показів ОСОБА_2 в ході досудового слідства була підтверджена в ході судового слідства ОСОБА_1

Таким чином оцінюючи докази які є в справі, а також докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України доказана повністю, скоєне підсудними необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання підсудним ОСОБА_12 лудкову В.І. та ОСОБА_2, суд враховує тяжкість скоєного ними злочину, у відповідність до ст.12 КК України, скоїли тяжкий злочин, наявність помякшуючих покарання обставин - відшкодування завданої матеріальної шкоди, у ОСОБА_1 - розкаяння в скоєному, дані про особу підсудних: ОСОБА_2 характеризується за місцем проживання задовільно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судимий, ОСОБА_1 - характеризуються за місцем проживання задовільно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, суд приходить до висновку, що вони повинні понести покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи, що підсудні скоїли злочин вперше та тяжких наслідків не настало, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням та покласти на них обовязки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази по справі: мобільний телефон 5230, imei 66606 чорного кольору переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5П, залишити за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України в редакції 1960 року суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням 1( один) рік, поклавши на засудженого обовязки передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням 1( один) рік, поклавши на засудженого обовязки передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: мобільний телефон 5230, imei 66606 чорного кольору переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5П, залишити за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його оголошення.

Суддя ОСОБА_13