Провадження №1-кс/760/3332/17
Справа №760/10/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про здійснення кримінального провадження у більш короткі розумні строки,
ВСТАНОВИВ:
14.02.2017 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуального строку, а саме просив встановити граничні строки досудового розслідування кримінального провадження №0000001 від 03.01.2017 року до 10 березня 2017 року та зобов`язати прокурора здійснити у кримінальному провадженні одну з передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Клопотання мотивоване тим, що НАБ України розслідується кримінальне провадження №0001259 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 23.06.2015 року.
30.08.2016 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затриманий детективом НАБ України в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
31.08.2016 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно із визначенням розміру застави в сумі 1015000,00 грн., та покладені обов`язки.
15.09.2016 року застава в повному розмірі була внесена, в зв`язку з чим підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти.
У подальшому строки розслідування кримінального провадження та покладених на ОСОБА_4 обов`язки продовжувались прокурором до 4-х, 6-ти, 8-ми місяців та судом відповідно.
Вважає, що такий тривалий час досудового розслідування вказує на відсутність належної організації слідства, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 розслідується з червня 2015 року, тобто протягом 1 року 9 місяців.
Зазначене також свідчить на його безплановість та хаотичність, незнання предмету доказування у справі, що не може слугувати поясненням та причинами тривалого обмеження конституційних прав ОСОБА_4 в обмеженні свободи спілкування, здійснення підприємницької діяльності та розпоряджатися власністю.
Таким чином, з метою забезпечення прав ОСОБА_4 на розгляд обвинувачення проти нього в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а також недопущення порушення розумних строків кримінального провадження та подальшого необґрунтованого обмеження конституційних прав ОСОБА_4 у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності адвокат просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Детектив Національного антикорупційного бюро України в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, детектива НАБ України, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що НАБ України розслідується кримінальне провадження №0001259 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 23.06.2015 року.
30.08.2016 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затриманий детективом НАБ України в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звертаючись з клопотання до слідчого судді про здійснення кримінального провадження у більш короткі розумні строки посилається на те, що тривалий час детективи НАБ України неналежним чином виконують свій обов`язок щодо розслідування кримінального провадження, оскільки тривалий час досудового розслідування вказує на відсутність належної організації слідства, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 розслідується з червня 2015 року, тобто протягом 1 року 9 місяців.
Зазначене також свідчить про його безплановість та хаотичність, незнання предмету доказування у справі, що не може слугувати поясненням та причинами тривалого обмеження конституційних прав ОСОБА_4 в обмеженні свободи спілкування, здійснення підприємницької діяльності та розпоряджанні власністю, на що слід зазначити наступне.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно ч. 6 ст. 28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно зі ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.
Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Пункт 4 частини 2 статті 36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.
Дискреційні повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо. Так, наприклад, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами (ч. 10 ст. 290 КПК).
Слідчий суддя вправі припинити тільки таку бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 3, 9, 28, 113, 114, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про здійснення кримінального провадження у більш короткі розумні строки - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1