Дата документу Справа № 310/872/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/872/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/130/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005570 від 22 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції із Вільнянським СІЗО,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції із Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Строк покарання постановлено обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 1550 грн. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати та кримінальне провадження закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд у вироку, як на доказ вчинення ОСОБА_6 злочину, послався на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак не прийняв до уваги те, що під час досудового розслідування їм не було пред`явлено для впізнання обвинуваченого, а також куртки, яка була вилучена у ОСОБА_6 та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні. Також зазначає, що суд не дав належної оцінки показанням вказаних свідків про те, що крадіжку скоїли дві особи, та показанням свідка ОСОБА_12 , який заперечував факт перебування з ОСОБА_6 на ринку. Крім того, на думку апелянта, конкретний предмет крадіжки не встановлений та не оцінений.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також просить вищевказаний вирок суду скасувати та кримінальне провадження закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не перевірив його тверджень щодо непричетності до вказаного злочину, не викликав та не допитав свідків, які могли підтвердити факт перебування його вдома у момент вчинення крадіжки бензопили. Також вказує на відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх доказів про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 21 листопада 2015 року о 12-58 год., знаходячись біля торгового павільйону № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до вітрини вказаного павільйону, за допомогою ножа перерізав мотузку, якою були скріплені бензопили, після чого таємно викрав належну ОСОБА_9 бензопилу «ЕРА Харків БП», вартістю 1550 грн, після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та вважала, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та зазначив, що 21 листопада 2015 року о 12 годині 50 хвилин він знаходився вдома за місцем свого мешкання. У вказаний в обвинувачені день біля торгового павільйону № НОМЕР_1 , розташованого по вул.Ля-Сейнській, 50Д в м.Бердянськ Запорізької області, його не було. Крадіжку бензопили «ЕРА Харків БП» він не вчиняв. На відеозапису з камер, встановлених на торгівельному павільйоні № НОМЕР_1 , на яких відображено момент вчинення крадіжки бензопили, зображений не він.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що 21 листопада 2015 року приблизно о 12 годині 50 хвилин з належного їй торгівельного павільйону № НОМЕР_1 , розташованого по вул.Ля-Сейнській, 50Д в м.Бердянськ Запорізької області була викрадена бензопила «ЕРА Харків БП» вартістю 1550 грн. Вказаний факт зафіксовано на відеокамери, які встановлені біля торгівельного павільйону № НОМЕР_1 . Відеозаписи цієї події нею були передані слідчим органам.

Зазначені показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які допитані під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_13 зазначив, що він працює за трудовим договором продавцем у ФОП ОСОБА_9 в торгівельному павільйоні №59-60 «Євромастер», який обладнаний виносною вітриною, має в асортименті серед товарів бензопили та розміщений на «Залізному ринку», який розташований по вул.Ля-Сейнській, 50Д в м.Бердянськ Запорізької області. Торгівельний павільйон обладнаний з середини та ззовні відеокамерами. Вранці 21 листопада 2015 року він знаходився на робочому місці біля виносної вітрини. Приблизно о 12-00 годині він звернув увагу на двох чоловіків, які зупинились біля виносної вітрині, на якій були розміщені бензопили, серед яких була і бензопила «ЕРА Харків БП» в червоному корпусі. Потім він підходив до них та питав, що їх цікавить, але вони пішли далі. В кінці робочого дня було виявлено відсутність на виносній вітрині торгівельного павільйону бензопили « ОСОБА_14 », після чого разом з ОСОБА_11 , який працює адміністратором, вони передивились відеозаписи з камер, що встановлені на торгівельному павільйоні, та побачили момент вчинення крадіжки бензопили одним з чоловіків, які раніше підходили та роздивлялись вітрину з бензопилами.

Також ОСОБА_13 зазначив, що він досить добре роздивився одного з покупців, а в залі суду зразу упізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як ту особу, що підходила до бензопил 21 листопада 2015 року біля торгівельного павільйону №59-60 «Євромастер», та яка зображена на відеозапису як особа, що вчинила крадіжку бензопили.

Свідок ОСОБА_11 зазначив, що він працює адміністратором у ФОП ОСОБА_9 в торгівельному павільйоні №59-60 «Євромастер», який обладнаний виносною вітриною, має в асортименті серед товарів бензопили, та розміщений на «Залізному ринку», що розташований по вул.Ля-Сейнська, 50Д в м.Бердянськ Запорізької області. Торгівельний павільйон обладнаний з середини та зовні відеокамерами. 21 листопада 2015 року до нього звернулись продавці павільйону та повідомили про пропажу бензопили з виносної вітрини. Переглянувши відеозапис з камер, що встановлені на зазначеному павільйоні, він побачив, що з 12 години 48 хвилин до 12 години 58 хвилин, до виносної вітрини, на якій були виставлені на реалізацію бензопили, декілька разів підходили два чоловіка, а о 12 годині 58 хвилин один з них перерізав мотузку, якою бензопили були зафіксовані на вітрині, та вчинив крадіжку бензопили «ЕРА Харків БП» в червоному корпусі. Вказаний відеозапис з відеокамер ним був переданий слідчому на окремому диску. В залі суду ОСОБА_11 упевнено упізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як ту особу, що підходила до бензопил 21 листопада 2015 року біля торгового павільйону №59-60 «Євромастер», та яка зображена на відеозапису, як особа, що вчинила крадіжку бензопили.

Показання потерпілої та вказаних свідків підтверджуються відомостями з протоколу огляду від 04 лютого 2016 року та фототаблицю до цього протоколу, а також відеозаписом з камер спостереження, що містяться в матеріалах провадження та були досліджені під час судового розгляду.

Куртка, у яку був одягнений чоловік, зображений на відеозапису та на фототаблиці, який вчинив крадіжку бензопили, за видом тканини, кроєм, кольором та іншими ознаками співпадає з вилученою у ОСОБА_6 23 листопада 2015 року курткою з джинсової тканини сіро-зеленого кольору з бахромою по швах рукавів, на клапанах карманів та на рукавах, з малюнком на спині та надписом на плечах, яка була оглянута під час судового розгляду.

Проаналізувавши досліджені докази, суд дав цим доказам правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують вину ОСОБА_6 у інкримінованому йому правопорушенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до версії обвинуваченого про те, що у час, коли була вчинена крадіжка з вищевказаного павільйону, він знаходився у іншому місці, оскільки така версія повністю спростовується вищевказаними доказами.

Доводи сторони захисту про те, що на досудовому розслідування свідкам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не був пред`явлений для впізнання ОСОБА_6 разом з іншими особами, а також не була пред`явлена куртка, яка визнана речовим доказом, на думку колегії суддів, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянтів про неповноту та однобічність судового розгляду суперечать матеріалам провадження, згідно з якими, під час судового розгляду суд дослідив всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, надав цим доказам належну оцінку та свої висновки, викладені у вироку, належним чином вмотивував.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник в апеляційній скарзі прослався, окрім іншого, на те, що судом не проведено ідентифікацію особи, яка вчинила крадіжку.

Разом з цим, згідно з матеріалами провадження, судом задоволено клопотання сторони захисту та доручено органу досудового розслідування призначити судово-портретну експертизу.

У виконання цього доручення слідчим винесено відповідну постанову.

Оскільки на експертизу були направлені об`єкти дослідження непорівнянні з порівняльним матеріалом, експерт звернувся до слідчого із клопотанням про надання відповідного матеріалу.

При цьому у клопотанні експерт зазначив, що відповідно до діючої методики ідентифікації особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями, ідентифікаційне питання можливо вирішувати лише за наявності порівнянних об`єктів. Порівнювальний фотознімок повинен відповідати досліджуваному за положенням голови; освітленням та станом зовнішності в момент експозиції при зйомці; за масштабом; одягом/аксесуарами (головні убори, окуляри, тощо).

Як свідчать матеріали провадження, ОСОБА_6 відмовився від проведення слідчої дії для надання експерту зазначеного матеріалу, у зв`язку з чим вищевказана експертиза не була проведена, на що обґрунтовано вказав суд в оскаржуваному вироку.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що свідки у судовому засіданні зазначили, що крадіжку вчинили дві особи, але до відповідальності притягнута лише одна особа, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких вбачається, що кожен з них у судовому засіданні зазначив, що спочатку до вітрини з бензопилами підходили дві особи, але крадіжку вчинила одна особа, перерізавши мотузку, якою були скріплені ці бензопили.

Окрім того, відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суперечать матеріалам провадження і доводи захисника про те, що предмет крадіжки та його оцінка не встановлені.

Так, судом першої інстанції за клопотанням прокурора та захисника ухвалою від 21 квітня 2016 року доручено органу досудового розслідування вилучити та надати суду бухгалтерські документи на підтвердження придбання потерпілою ОСОБА_9 станом на 21 листопада 2015 року бензопили «ЕРА Харків БП», проведення інвентаризації та встановлення недостачі товару у потерпілої станом на 21 листопада 2015 року.

У виконання цієї ухвали органом досудового розслідування вилучені відповідні документи та надані суду, а саме: податкова накладна від 26 вересня 2015 року та товарний чек від 21 листопада 2015 року, тощо /т.1 а.с.214-222/.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам і дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також спростовують доводи останнього, заявлені на свій захист.

Дії обвинуваченого судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд правильно врахував ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, вказаний злочин вчинив під час іспитового строку, встановленого за попереднім вироком суду, та прийшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Те, що ОСОБА_6 , згідно з доданою ним до апеляційної скарги копією свідоцтва про шлюб, одружений, на думку колегії суддів, правильність цих висновків суду не спростовують.

Крім того, суд першої інстанції правильно застосував положення ст.71 КК України, призначивши обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4