Провадження № 1-кп/317/69/2017
Справа № 317/16/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001985 від 03.11.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волоське Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку 2016 р.н., працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.03.2016 р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт. Знятий з обліку 06.10.2016 р. по відбуттю покарання;
16.12.2016 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Четвертого жовтня 2016 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_5 у приміщенні буд. АДРЕСА_2 , розуміючи, що за його діями не спостерігає потерпілий, таємно викрав з внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 , яка знаходилась у кімнаті будинку, грошові кошти у сумі 1600,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 , завдавши матеріальну шкоду останньому на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, пояснив, що він працював у ОСОБА_5 вдома по господарству, потерпілий дозволяв йому вільно заходити до будинку. 04.10.2016 р., приблизно о 10 год. 00 хв., від попросив потерпілого поставити мобільний телефон на зарядку, а сам взяв у потерпілого косу та пішов працювати. Коли виконав роботу, то зайшов у будинок за телефоном, взяв телефон, побачив, що на вішалці висить куртка, з кишені куртки витягнув гроші у розмірі 1600,00 грн., вийшов на вулицю, дочекався потерпілого, вони поговорили та розійшлись. Кошти витратив на ліки для співмешканки. У вчиненому обвинувачений розкаявся, зазначив, що на теперішній час він проживає разом з матір`ю, молодшою сестрою, співмешканкою та донькою, офіційно працевлаштований з січня 2017 року, має намір відшкодувати потерпілому шкоду, має на утриманні малолітню доньку 2016 року народження.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, розмір заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Оскільки злочини ОСОБА_4 вчинив до винесення попереднього вироку Запорізьким районним судом Запорізької області від 16.12.2016 р., остаточне покарання має бути визначено йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що він має тісні суспільні зв`язки позитивної спрямованості, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, наявність на утриманні малолітньої доньки 2016 року народження, факт працевлаштування помічником оператора АЗС у ТОВ «Стейт Ойл», суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.12.2016 р., та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1