Справа № 525/259/17
Номер провадження 1-кс/525/43/2017
УХВАЛА

09 березня 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, клопотання слідчого органу досудового розслідування про кримінальному провадженню № 0000075 від 03.03.2017 року про арешт майна,
встановив:
Тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що 02 березня 2017 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи за вказаною адресою, в приміщенні гаража, наніс удари ногами і руками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній помер на місці події.
В клопотанні ставиться питання про накладення арешту на речі, які були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню, які були вилучені при проведенні експерименту з підозрюваним за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) металеву каністру зі слідами РБК; 2) куртку темно-зеленого кольору (камуфляжна) зі слідам РБК.
В судовому засіданні зазначені у клопотанні власники майна були відсутні, повідомлені про час та місце за телефонами, номера яких зазначені в матеріалах поданого до суду клопотання (а.п. 31).
У клопотанні зазначається, що накладення арешту на зазначені речі здійснюється з метою їх збереження, як речових доказів по даному кримінальному провадженню.
Прокурор вважав, що подане клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Зазначений в клопотанні перелік речей, вилучені при огляді та визнаний слідчим органом речовими доказами по справі (а.п. 28).
Перелік речей зазначених в клопотанні не є тимчасово вилученим майном, про що повинен бути складений відповідний протокол, крім того речі визнані речовими доказами по справі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України, зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В судовому засіданні прокурор не довів необхідності у застосування арешту до вказаних в клопотанні речей, які як зазначав слідчий та прокурор були опечатані та передані до камери схову Великобагачанського ВП, що вказує на те, що дані речі належно зберігаються і будь-яких підстав стверджувати, що дане майно буде знищене, пошкоджене, зіпсоване, продане іншій особі, немає.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Клопотання не містить відомостей про те, кому належить майно на яке слід накласти арешт.
З огляду на вище зазначене, відсутні законні підстави для задоволення поданого до суду клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскаржена. Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку в порядку і строки визначені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1