Справа № 308/805/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:

ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/86/17 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, обіймаючого посаду першого заступника Ужгородського міського голови, раніше не судимого.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, з матеріалів поданого клопотання вбачається, що 03.12.2016 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду першого заступника Ужгородського міського голови, діючи за попередньою змовою групою осіб із головою постійної комісії Ужгородської міської ради з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури ОСОБА_8 , упродовж часу з 13.12.2016 року по 25.01.2017 року вчинив злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.03.2012, укладеного між Ужгородською міською радою та ТОВ Дабо , останнє користується земельною ділянкою площею 0,09 га за адресою: м. Ужгород, вул. Об`їзна дорога, 3, для обслуговування будівель автомийки вантажного транспорту, які належать вказаному товариству на праві приватної власності.

На замовлення ТОВ Дабо експертом ПП ОСОБА_9 розроблено звіт про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, яка становить 204 000 гривень . Вказаний звіт ОСОБА_10 14.11.2016 скеровано до Ужгородської міської ради для його затвердження та оформлення продажу земельної ділянки.

01.12.2016 року під час особистого прийому у першого заступника Ужгородського міського голови ОСОБА_6 останній повідомив ОСОБА_10 про те, що викуп земельної ділянки по тій вартості, яка зазначена у звіті про експертну грошову оцінку, можливий лише у випадку передачі йому та голові комісії з питань регулювання земельних відносин Ужгородської міської ради ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 45 000 грн. ( сорок п`ять тисяч гривень).

У подальшому, 13.12.2016 близько 11:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті приміщення Ужгородської міської ради за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, керуючись метою протиправного збагачення, діючи у змові з ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_10 про необхідність зустрічі цього ж дня об 11:30 годині у приміщенні кафе Мокасоль за адресою: м. Ужгород, пл. Жупанатська, 11, де останній повинен передати ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 25 000 грн. ( двадцять п`ять тисяч гривень ). Решту суми раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 20 000 грн. ( двадцять тисяч гривень ) ОСОБА_6 зобов`язав ОСОБА_10 передати в подальшому, але до засідання сесії Ужгородської міської ради, якою буде прийнято рішення про затвердження експертної грошової оцінки земельної ділянки.

13.12.2016 близько 11:30 годині на вказане місце зустрічі з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , керуючись метою приховування слідів вчинення ним кримінального правопорушення, прибув разом із іншою особою ОСОБА_11 , та повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі грошових коштів саме цій особі ОСОБА_11 , а сам покинув місце зустрічі. На виконання цієї вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 раніше обумовлену з ОСОБА_6 частину суми неправомірної вигоди у розмірі 25 000 грн. ( двадцять п`ять тисяч гривень ).

У подальшому, ОСОБА_11 25.01.2017 близько 11:00 години отримав в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 решту раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 20 000 грн. ( двадцяти тисяч гривень ), після чого ОСОБА_11 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що відповідно до п. 3 абзацу 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства №4 від 25.04.2003 року запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятись від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Крім того, відповідно до Вищевказаної Постанови, а саме п. 13.3 роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Слідчий суддя прийшов до висновку, що за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у виді взяття під варту. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий і прокурор в судовому засіданні при розгляді клопотання довели обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті.

В поданих апеляційних скаргах:

Підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2017 року та повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо нього будь-якого запобіжного заходу. Вказує на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не дав оцінку доказам, на які слідчий і прокурор послалися в підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри на предмет їх вагомості та доведення обставин злочину, у своєму рішенні не навів жодного доказу, яким підтверджується його висновок про доведеність обставин, передбачених п. п. 1 і 2 ст. 194 КПК України. Вважає, що докази, наведені в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під варту не можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, а з двох наявних доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри лише в протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2017 року міститься інформація щодо ОСОБА_6 , яку він повністю заперечує. Інший доказ протокол про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 13.12.2016 року жодних даних щодо ОСОБА_6 не містить. Підозрюваний заперечує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так як він добровільно, за власною ініціативою з`явився до прокуратури Закарпатської області, щоб з`ясувати яка існує підозра щодо нього та захистити свої конституційні права. Звертає увагу суду на те, що має постійне місце роботи, хорошу репутацію, за місцем роботи характеризується позитивно, нагороджувався за добросовісне виконання своїх трудових та громадських обов`язків, має хороший матеріальний стан, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Прокурор відділу прокуратури Закарпатської області просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2017 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 та постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі не менше 800 тисяч гривень, тобто 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає обраний запобіжний захід недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказує на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, використовуючи своє службове становище, групою осіб із залученням посередників з метою направлення органу досудового розслідування на хибний шлях. Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного злочину, який відповідно до вимог ст.. 12 КК України є тяжким злочином за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна. Вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи під домашнім арештом, будучи першим заступником Ужгородського міського голови, який в силу службових обов`язків є впливовою особою, має певні соціальні зв`язки, які зможе використовувати для уникнення кримінальної відповідальності та направлення органу досудового розслідування на хибний шлях. Зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 своїми зв`язками зможе впливати на заявника, свідків, інших підозрюваних та іншим чином перешкоджати з`ясуванню обставин справи, тобто таким чином не будуть досягнуті завдання кримінального провадження, визначені ст. 2 КПК України. На думку сторони обвинувачення поведінка підозрюваного свідчить про те, що він не зацікавлений у з`ясуванні органом досудового розслідування всіх обставин кримінального провадження, оскільки під час допиту 27.01.2017 року жодних показів не дав, відмовився від них на підставі ст. 63 Конституції України. Вказує на те, що Європейський суд з прав людини у п. 20 рішення у справі Воляник проти України зазначає, що … у правах, в яких є кілька обвинувачених, ризик того, що затриманий, будучи звільненим, може чинити тиск на свідків та співучасників або в інший спосіб перешкоджати провадженню, часто є особливо великим. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Пунцельт проти Чехії від 25.04.2000 року суд зазначив, що при визначенні розміру застави окрім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи. Просить суд врахувати, що в силу займаної посади та соціальних зв`язків за підозрюваного можуть внести заставу інші особи, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника на підтримання доводів апеляційної скарги та пояснень щодо необґрунтованості апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який вважає застосований слідчим суддею суду першої інстанції запобіжний захід занадто м`яким, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував , що Конвенція , по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 , яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання , що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди , у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту , перш за все має вирішити питання , чи існують підстави для розумної підозри щодо причетності підозрюваного до злочину.

Розумність підозри , на якій має ґрунтуватися арешт , складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення , про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції , передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача , що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання . Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення , передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує , що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий , хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає , що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування , зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає , щоб сторона обвинувачення мала докази , достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Як вбачається з матеріалів провадження 03.12.2016 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказаних вимог законодавства не дотримався в повному обсязі, а тому апеляційний суд вважає апеляційну скаргу прокурора в частині , що стосується необґрунтованості висновку слідчого судді щодо недоведеності прокурором та слідчим обставин, передбачених п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, не ґрунтується на встановлених фактичних обставинах .

З ухвали слідчого судді вбачається, що надані суду матеріали дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК та свідчать про наявність ризиків, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, колегія суддів вважає, що матеріали поданого клопотання містять достатні підстави вважати, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яка підтверджується: копією витягу з ЄРДР ( а. м. к. 5); копією заяви особи за фактом вимагання неправомірної вигоди ( а. м. к. 6-7 ); копією проекту рішення Ужгородської міської ради сесії VII скликання №577 про затвердження вартості земельної ділянки у сумі 184950,00 гривень по вул. Об`їзна дорога, 3 відповідно до висновку експертів від 19.10.2016 року, продаж ТзОВ Дабо земельної ділянки площею 0,0900 га та доручення Департаменту міського господарства укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки ( а. м. к. 8-9 ); копією висновку експертів про ринкову вартість земельної ділянки під кадастровим номером :48:001:0010 від 19.10.2016 року ( а. м. к. 12); копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2017 року ( а. м. к. 17-22); копією протоколу огляду місця події від 25.01.2017 року ( а. м. к. 28-36 ).

Враховуючи, доведену наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з врахуванням даних про особу підозрюваного, в тому числі тих, про які вказує ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, а також характеру кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та недостатність застосування іншого (альтернативного) більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки .

У зв`язку з вище викладеними доводами колегія суддів критично оцінює доводи апелянтів, як про необґрунтованість повідомленої підозри так і відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчинені якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України апеляційний суд враховує характер кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 ( тяжкий корупційний злочин, який вчинювався групою осіб з використанням посередників ), кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного ( наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, наявність заробітку та хороше матеріальне становище, про яке вказує підозрюваний в апеляційній скарзі ) та погоджується з доводами прокурора про виключність випадку і, що застава в максимальному розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і вважає за необхідне визначити її у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 240 000 гривень.
З врахуванням наведеного, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури Закарпатської області підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом, у відповідності до вимог п.4 ч.1ст. 407 КПК України, нової ухвали.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 404 , 407 КПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2017 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 - скасувати.

Клопотання слідчого в ОВС прокуратури Закарпатської області ОСОБА_13 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити до 24.03.2017 року включно.

Визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України 150 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 240 000 грн. ( двісті сорок тисяч гривень ).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу вимогу; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) з метою уникнення будь-якого тиску на свідка ОСОБА_14 спілкуватись з останнім лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; 4) не спілкуватись з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_8 до постановлення кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні; 5) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання; 6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: