Справа №591/391/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/162/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/391/17 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21 березня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене під час обшуку майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

представника володільця майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що зазначені в ухвалі висновки є суперечливими, оскільки слідчий суддя погодилася з позицією прокурора щодо поновлення строку звернення з клопотанням про арешт майна, але в той же час дійшла невірного висновку про відсутність доказів того, що вилучене майно та речі були використані як засіб чи предмет вчинення злочину, його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій, і воно має значення для кримінального провадження, а також, що заявлені ризики нічим не підтверджуються.

14.03.2017 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СВ прокуратури Сумської області, яке обґрунтував тим, що на території Краснопільського району діють групи місцевих мешканців, які за сприянням співробітників правоохоронних органів здійснюють переміщення товарів через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Від вказаної протиправної діяльності співробітники Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично отримують неправомірну вигоду за невжиття заходів до перешкоджання незаконному переміщенню товарів через державний кордон України із Російською Федерацією та не притягнення останніх до передбаченої законом України відповідальності. Також правоохоронці здійснюють інформування порушників про маршрути руху працівників прикордонної служби, вказують місця для незаконного перетину державного кордону, здійснюють контроль за місцями накопичення товарів, для подальшого переправлення через державний кордон. На підставі ухвал слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум було проведено обшуки у можливих місцях накопичення товарів для подальшого переміщення через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Так, у ході обшуку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_11 було вилучено два автомобіля, вісім пластикових стартових пакетів без сім-карт та три мобільні телефони із сім-картами.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.02.2017 на вказане майно було накладено арешт, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.03.2017 вказане рішення слідчого судді було скасовано і постановлено нову ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Оскільки вилучене майно може бути предметом та знаряддям злочину, то слідчий просив поновити пропущений строк звернення до слідчого судді з клопотанням та накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21.03.2017 був поновлений строк звернення із зазначеним клопотанням, частково його задоволено та накладено арешт на вісім пластикових стартових пакетів без сім-карт та три мобільні телефони із сім-картами. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що це майно має значення для кримінального провадження, оскільки воно є предметом вчинення злочину, зберегло на собі його сліди та його використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій. В той же час слідчим не було доведено необхідності у накладенні арешту на автомобілі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу про накладення арешту на майно, доводи представника володільця майна ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокуратурою Сумської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.309 і ст.290 КК України.

Згідно клопотання слідчого на території Краснопільського району діють групи місцевих мешканців, які за сприянням співробітників правоохоронних органів здійснюють переміщення товарів через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Від вказаної протиправної діяльності співробітники Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області та ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично отримують неправомірну вигоду за невжиття заходів до перешкоджання незаконному переміщенню товарів через державний кордон України із Російською Федерацією та не притягнення останніх до передбаченої законом України відповідальності. Також правоохоронці здійснюють інформування порушників про маршрути руху працівників прикордонної служби, вказують місця для незаконного перетину державного кордону, здійснюють контроль за місцями накопичення товарів, для подальшого переправлення через державний кордон.

На підставі ухвал слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум були проведені обшуки у можливих місцях накопичення товарів для подальшого переміщення через державний кордон України до Російської Федерації поза митним контролем. Зокрема, у ході обшуку по АДРЕСА_1 були вилучені два автомобіля, вісім пластикових стартових пакетів без сім-карт та три мобільні телефони із сім-картами.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.02.2017 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі і під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.03.2017 вказане рішення слідчого судді було скасовано, оскільки слідчий не мав права об`єднувати в одному клопотанні вимоги про арешт майна, яке було тимчасово вилучене на підставі окремих ухвал слідчих суддів під час проведення обшуків в домогосподарствах та будівлях, які належать різним особам, незважаючи на те, що обшуки проводилися в одному кримінальному провадженні. За результатами апеляційного розгляду постановлено нову ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Таким чином, після скасування апеляційним судом ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно та відмови у задоволенні відповідного клопотання, зазначене у клопотанні слідчого майно втратило статус тимчасово вилученого та підлягало поверненню особі, у якої воно було вилучено.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучені під час обушку автомобілі.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що відносно зазначених у клопотанні слідчого автомобілів існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, тобто були знаряддям чи предметом вчинення володільцем майна якихось протиправних і кримінально караних дій (направлених на знищення, підробку або заміну номерів вузлів та агрегатів вилученого транспортного засобу; незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту; прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою), зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, твердження прокурора щодо незаконності перебування вказаних автомобілів на території України та кола осіб, які мають до нього відношення, також не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини, в даному випадку, жодним чином не свідчать про причетність даного майна до злочинів, відомості про які були внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні й інші законні підстави, з метою забезпечення яких допускається арешт майна, а саме відсутність у санкціях ст.290, ч.1 ст.309 і ч.3 ст.368 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також даних про відшкодування завданої внаслідок злочину шкоди (цивільний позов).

Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що висновки слідчого судді є суперечливими, оскільки рішення щодо поновлення строку звернення з клопотанням про арешт майна та його часткове задоволення були прийняті з різних підстав та мотивів, до того ж поновлення строку не створювало жодних передумов для прийняття того чи іншого рішення за результатами розгляду клопотання слідчого.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21 березня 2017 року щодо часткового задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене під час обшуку майно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4