Справа № 545/24/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 00001525 від 30.10.2016р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , в середині жовтня 2016 року в денний час доби, правомірно перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виконуючи ремонтні роботи, а саме обкладання стін плиткою, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, в період часу з 27.10.2016 року по 29.10.2016 року здійснював крадіжку майна потерпілої, а саме:

-плитки білого та червоного кольору, загальною кількістю 16 штук.,

-двох мішків клею для плитки,

-рушникосушку «Evro - Termo»,

-стабілізатор вартістю,

якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Згідно експертного висновку про вартість майна від 14.11.2016 року, кількість викраденої плитки в перерахунку на метри квадратні, становить 1,8 м.кв., загальною вартістю 288,94 гривень, згідно товарної накладної вартість двох мішків клею для плитки становить 168,00 год., вартість рушникосушки «Evro - Termo», вартість відповідно до чеку становить 1559,07 грн., та стабілізатор вартістю 585 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2601,01 грн.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

В ході підготовчого судового засідання між обвинуваченим та потерпілою, укладено угоду про примирення сторін у якій потерпіла наголошує, що не має жодних претензій майнового характеру.

За змістом угоди , яка була укладена 29.12.2016 р., сторони визначили міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення , суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України сторонами зрозумілі.

3а даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , з призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 373-476 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення від 29.12.2016р. укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди, покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1