Провадження № 1-кп/200/243/17
Справа № 200/1473/17-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000013, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.10.2012 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 296 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на один рік;
-03.09.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 1 місяць. 26.08.2015 року звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 3 дні,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
03 січня 2017 року приблизно о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м.Дніпро, житловий масив Тополя-3, буд.1 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , більш точних анкетних даних досудовим слідством не встановлено, зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 .

Того ж дня, тобто 03.01.2017, приблизно о 23 годині 25 хвилин,

ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, підійшов до ОСОБА_5 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом ривка вирвав з рук потерпілого мобільний телефон «Doogee x5 Max Pro» білого кольору, вартістю 2 415 гривень 78 копійок, після чого одразу ж шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, з метою подолати опір потерпілого, наніс ОСОБА_5 один удар рукою в область обличчя. Потерпілий ОСОБА_5 почав чинити опір та вимагати віддати йому мобільний телефон. Однак, ОСОБА_6 , бажаючи до кінця довести свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, повторно та бажаючи остаточно подавити волю потерпілого ОСОБА_5 до опору, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_5 не менше 4 ударів рукою стиснутою в кулак в область обличчя.

Після чого, подавив таким чином волю потерпілого ОСОБА_5 до опору, діючи відкрито, повторно, утримуючи при собі викрадений телефон «Doogee x5 Max Pro», з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 415 гривень 78 копійок.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою провину визнав повністю та пояснив, що 03.01.2017 приблизно о 23.20 годин, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходилися у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-3, буд.1. В супермаркеті хотіли купити пива та цигарок.
Також, в супермаркеті він побачив раніше знайомого ОСОБА_10 . Він підійшов до ОСОБА_10 та попросив у нього дати йому телефон, щоб зателефонувати, однак ОСОБА_11 відмовив, а потім ще раз попрохав, однак той знову відмовив. Після чого він вирішив заволодіти телефоном ОСОБА_10 , так як останній в грубій формі відмовив йому дати телефон. Він вихопив з рук потерпілого мобільний телефон та одночасно наніс йому один удар в щелепу, щоб той перестав пручатися. На такі його дії потерпілий став вимагати повернути йому телефон, але він не віддавав та направився на вихід з магазину. В цей час ОСОБА_12 наздогнав його та продовжив вимагати повернути йому телефон, але він не збирався цього робити і між ними виникла бійка. В результаті бійки він наніс потерпілому близько 3-4 удари в область обличчя. Телефон він віддавати потерпілому не мав наміру, оскільки хотів його продати. В результаті його дій, він заволодів телефоном потерпілого та покинув місце скоєння злочину.
Вказав, що його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не приймали участі в заволодінні мобільним телефоном потерпілого й ніяких ударів Замотаєву ОСОБА_11 не наносили.
В подальшому він віддав мобільний телефон своєму товаришу ОСОБА_13 , а той віддав ОСОБА_9 . Хлопцям не говорив, що мобільний телефон крадений, а сказав, що знайшов його.
В скоєному щиросердно покаявся.
В ході досудового розслідування мобільний телефон був повернутий потерпілому.
Під час досудового розслідування заходи психологічного та фізичного тиску з боку працівників поліції, до нього не застосовувались.

Показами потерпілого ОСОБА_5 , який в суді пояснив про те, що 03.01.2017 приблизно о 23.20 год. він знаходився у супермаркеті «АТБ», розташованого на житловому масиві Тополя-3, буд.1 у м.Дніпро. Там до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_14 з двома своїми знайомими, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . ОСОБА_9 почав просити у нього гроші на проїзд, на що він відповів йому відмовою. Потім підійшов ОСОБА_14 та став прохати дати йому мобільний телефон подзвонити, однак він відмовив йому. В цей момент в руках в нього знаходився мобільний телефон «Doogee x5 max pro». Вартість даного телефону складає 2415 гривень 78 копійок.
Потім ОСОБА_14 вихопив у нього з руки мобільний телефон та одночасно наніс удар в щелепу. Від даного удару він не впав, став вимагати у ОСОБА_15 повернути йому мобільний телефон, однак ОСОБА_16 не віддавав його, у зв`язку із чим між ним та ОСОБА_17 виникла сутичка, оскільки він все ще хотів забрати свій телефон у ОСОБА_18 . У результаті сутички ОСОБА_14 наніс йому до 3-4 ударів, та й він наносив йому удари, точну кількість не пам`ятає, постійно вимагаючи від ОСОБА_15 повернути йому мобільний телефон. Втім, телефон ОСОБА_14 йому так і не віддав, а покинув місце злочину. Співробітники магазину «АТБ» викликали охорону, а потім і поліцію. В подальшому він разом із поліцією їздили по районам розшукувати ОСОБА_15 , та знайшли його біля одного з ломбардів.
При сутичці були присутні товариші обвинуваченого, однак не приймали участі в тому, щоб забрати в нього мобільний телефон.
На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, мобільний телефон було йому повернуто.
Просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_6 , не позбавляти його волі, так як він його пробачив.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 04 січня 2017 року, відповідно до якого оглянуто місце скоєння злочину - приміщення магазину «АТБ», розташованого на ж/м Тополя-3, буд.1 в м.Дніпро, в ході якого нічого не вилучено ( а.с.5-6).
Копією гарантійного талону на мобільний телефон «Doogee x5 Max Pro»та фотокопією чека про придбання даного телефону ( а.с. 19,20).
Протоколом огляду від 04 січня 2017 року, відповідно до якого предметом огляду є мобільний телефон марки «Doogee x5 Max Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з двома сім-картками мобільний операторів «Лайф» та «Київстар» (а.с. 22-23). Вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом ( а.с.23) та розпискою повернутий власнику потерпілому ОСОБА_5 ( а.с.24).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05 січня 2017 року з фототаблицею, в ході якого серед наданих для впізнання мобільних телефонів, обвинувачений ОСОБА_6 впізнав мобільний телефон за №3, яким він відкрито заволодів 03.01.2017 року у потерпілого ОСОБА_5 ( а.с.44-46).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 січня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених осіб, впізнав ОСОБА_6 як особу, котра 03.01.2017 року приблизно о 23.25 год. в приміщення супермаркету «АТБ», розташованого на ж/м Тополя-3, буд.1 в м.Дніпро, відкрито заволоділа його мобільним телефоном ( а.с.47-50).
Даними судово-товарознавчої експертизи №164 від 21.01.2017 року, відповідно до висновків якої ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону «Doogee x5 Max Pro White» станом на 03.01.2017 року складає 2 415 грн. 78 коп. ( а.с.60-64).
Протоколом слідчого експерименту від 24 січня 2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 розповів про обставини та продемонстрував механізм відкритого заволодіння його майном обвинуваченим ОСОБА_6 (а.с.68-70).

Протоколом слідчого експерименту від 27 січня 2017 року з фототаблицею, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 на місці скоєння злочину розповів про обставини та продемонстрував механізм відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 (а.с.82-86).

Відеозаписом з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ» на житловому масиві Тополя -3 буд.1 в м.Дніпро, оглянутим під час судового розгляду, на якому зафіксовані обставини скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_19 03 січня 2017 року ( а.с. 153)

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував свою причетність у відкритому заволодінні майна потерпілого, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 й послідовно та детально розповів про обставини його вчинення.
Суд вважає, що дані свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 про обставини скоєння даного злочину, про місце, спосіб його вчинення, механізму завдання потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, відповідають дійсності та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та показаннями допитаного у суді потерпілого.
При цьому, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.
Зокрема, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні,допитаний потерпілий ОСОБА_5 наполягав на тому, що саме обвинувачений ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням насильства, заволодівав належним потерпілому мобільним телефоном.

Зазначив, що відносно нього обвинуваченим дійсно було застосовано насильство після того, як на вимогу ОСОБА_20 він відмовився передати йому мобільний телефон. Через це ОСОБА_6 вихопив в нього з руки мобільний телефон та одночасно наніс удар кулаком в щелепу. Однак, він знову став вимагати від ОСОБА_6 віддати свій телефон назад. Обвинувачений не віддавав йому телефон й між ними виникла сутичка, в результаті якої ОСОБА_6 наніс йому не менше 3-4 ударів в область обличчя, й таким чином заволодів його мобільним телефоном, після чого з місця злочину зник.
Дані покази не викликають у суду сумнівів, оскільки повністю знайшли своє підтвердження вищезазначеними доказами.
Також, потерпілий ОСОБА_5 в ході проведення слідчої дії як впізнання, вказав саме на обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий скоїв відносно нього грабіж, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я ( а.с.47-50).
Дані покази потерпілого ОСОБА_5 не викликають у суду жодних сумнівів в їх достовірності, оскільки судом не встановлено будь-яких підстав з його боку обумовлювати обвинуваченого.
Про дану обставину свідчать не тільки покази потерпілого, а й сама поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 , який побачивши у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, вирішив ним відкрито заволодіти. Потім, саме з цією метою обвинувачений підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , й коли на його вимогу останній відмовив передати мобільний телефон, обвинувачений всупереч волі потерпілого, достовірно знаючи, що в інший спосіб не зможе заволодіти його майном, з метою досягнення свого злочинного наміру, ОСОБА_6 застосовуючи насильство, що не є небезпечним для його життя і здоров`я, ударив в область щелепи потерпілого, щоб останній за зміг чинити йому опору, а в подальшому коли потерпілий таки наполягав на поверненні йому телефону й став захищатися від неправомірних дій обвинуваченого, останній з метою остаточно подолати опір потерпілого, наніс йому ще декілька ударів в область обличчя.
Внаслідок саме таких дій, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений зміг заволодіти мобільним телефоном потерпілого.
Про обставини скоєння інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 злочину, також свідчить й відеозапис подій, що відбулись 03 січня 2017 року як в приміщенні самого магазину АТБ на житловому масиві Тополя -3 в м.Дніпро, так і біля його входу, під час огляду якого в судовому засіданні 26 квітня 2017 року суд безпосередньо переконався у скоєнні пограбування ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_6 саме з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ( а.с. 153 )
При цьому, суд вважає за необхідне визнати неналежним доказом ДВД диск, розташований в матеріалах справи на (а.с 67), оскільки його зміст не встановлює факти і обставини, що мають значення для кримінального провадежння.
Так, під час перегляду даного диску, було встановлено, що він містить не відеозапис з камер відеонагляду супермаркету «АТБ» на житловому масиві Тополя -3 буд.1 в м.Дніпро, в фрагменти художнього фільму. При цьому, в судовому засіданні під час з`ясування у учасників кримінального провадження обставин надання даного диску для огляду під час досудового провадження, обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 підтвердили, що їм надавався саме відеозапис з камер відеоспостережння супермаркету АТБ на житловому АДРЕСА_2 , де зафіксовані події 03.01.2017року щодо пограбування ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 також вказував, що був ознайомлений саме з відеозаписом пограбування ОСОБА_5 03 січня 2017 року.
Надані до суду матеріали кримінального провадження також не містять будь яких заяв зі сторони захисту, сторони обвинувачення з приводу невідповідності запису на диску обставинам злочину 03 січня 2017 року, що були ними оглянуті під час досудового розслідування.
Щодо наявності на диску ( а.с.67) запису фрагменту художнього фільму, прокурор в судовому засіданні вказав, що це технічна помилка й під час судового розгляду 26 квітня 2017 року надав до суду запис з камер відеоспостерження, який і був отриманий з «АТБ маркет» на житловому масиві Тополя -3 буд.1 в м.Дніпро щодо подій 03 січня 2017 року ( а.с.153) й саме він є речовим доказом по цій справі.
Учасники кримінального провадження, оглянув даний відеозапис під час судового розгляду 26 квітня 2017 року підтвердили, що саме цей відеозапис їм надавався і саме на ньому зафіксовані події злочину скоєного ОСОБА_6 щодо потерпілого ОСОБА_5 03 січня 2017 року, а тому суд приймає як доказ даний відеозапис наданий до суду 26 квітня 2017 року ( а.с.153) й вважає його належним та допустимим.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного, відшкодування шкоди, а також думку потерпілого ОСОБА_5 щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із позбавленням волі.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відносить рецидив скоєння злочину.

При цьому, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисливого злочину, тобто висновків для себе не зробив, вчинив новий тяжкий злочин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 2 статті 186 Кримінального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_21 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_21 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_21 обчислювати з 04 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_21 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 04 січня 2017 року по 27 квітня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази мобільний телефон марки «Doogee x5 Max Pro» білого кольору вважати повернутим власнику потерпілому ОСОБА_5 ( а.с.23-24), диск ( а.с.66-67), диск ( а.с. 153) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №164 від 21.01.2017 року в сумі 200 гривень, перерахувавши вказану суму на р/ НОМЕР_3 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614, ФОП ОСОБА_22 (а.с.59).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1