Справа № 162/517/17
21.06.2017 Провадження № 1-кп/162/48/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 18.04.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 приблизно 1 - 2 квітня 2017 року, перебуваючи в урочищі „Березове Любешівського району Волинської області, знайшов пістолет, який привласнив, чим незаконно придбав його та вподальшому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в період часу із початку квітня 2017 року по 18 квітня 2017 року, умисно, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам „Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622, зберігав до вилучення його працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № 251 від 12 травня 2017 року вказаний пістолет є вогнепальною зброєю - однозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом 26-мм сигнального пістолета для стрільби патронами до гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру і для проведення пострілів придатний.

Вказані дії ОСОБА_4 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

З обвинувальним актом до суду подано підписану підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього певних обовязків.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати по справі, пов`язані з проведенням судово-балістичної експертизи, слід покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме: пістолет, одну гільзу та кобуру, які зберігаються у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області знищити.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за якою ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення судово-балістичної експертиз 988 (девятсот вісімдесят вісім) гривень 70 копійок в дохід держави (Волинський НДКЦ, код класифікації доходів: 24060300 „Інші надходження, отримувач коштів: УК у м. Луцьку /м. Луцьк/ 24060300, номер рахунку отримувача: 0002, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 38009628, банк отримувача: ГУДКУ у Волинській області, код банку отримувача: 803014).

Речові докази по справі, а саме: пістолет, одну гільзу та кобуру, які зберігаються у ВЛМТЗ ГУНП у Волинській області знищити.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: