13.12.2016 Справа № 469/1515/16-к
1-кп/469/138/16
13 грудня 2016 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі: - ОСОБА_2
за участю:
прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14
законного представника н/л потерпілої
ОСОБА_15 ОСОБА_16
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.07.2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 15.09.2016 року, який ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.09.2016 року (а.п.34-35) та від 09.11.2016 року (а.п.33) було продовжено відповідно до 15.12.2016 року.
В судовому засідання прокурор подав письмове клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід закінчується 15.12.2016 року.
Однак, закінчення судового розгляду до зазначеного строку не виявляється можливим, в зв`язку з чим, ОСОБА_4 , який скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на волі з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлюватиме виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих і свідків та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Потерпілі та їхні законні представники клопотання прокурора підтримали. Вважають, що для його задоволення наявні підстави.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Просять суд змінити ОСОБА_4 обраний стосовно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст.177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судове провадження по справі не закінчено, і 15.12.2016 року закінчується обраний стосовно обвинуваченого строк тримання під вартою.
Потерпілими від даного злочину на стадії досудового розслідування визнано тринадцять осіб, які зазначені в обвинувальному акті.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.07.2016 року (а.п.31-32) стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 15.09.2016 року, який ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.09.2016 року (а.п.34-35) та від 09.11.2016 року (а.п.33) було продовжено відповідно до 15.12.2016 року.
При обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.1 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого 3 людини загинуло та 10 осіб отримали тілесні ушкодження (а.п.34-35).
При продовженні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ризик можливості переховування ОСОБА_4 від слідства, передбачений ст.177 ч.1 п.1 КПК України, встановлений в Ухвалі від 16.07.2016 року, не зменшився (а.п.33, 34-35). Також слідчий суддя врахував відсутність даних про відшкодування шкоди, та відсутність даних, що хтось із потерпілих вибачив підозрюваного (а.п.33, 34-35).
Відповідно до викладеного, оскільки кримінальне провадження не закінчене, суд вважає, що ризики та обставини, які були зазначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 16.07.2016 року (а.п.31-32) та в ухвалах про продовження запобіжного заходу від 12.09.2016 року (а.п.34-35) та від 09.11.2016 року (а.п.33) не зменшилися, і не перестали існувати, і на даній стадії судового розгляду існує загроза, що ОСОБА_4 , у випадку його звільнення з-під варти зможе переховуватися від суду з метою уникнення покарання.
Разом з тим суд вважає недоведеним стороною обвинувачення наявність ризику, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих і свідків та тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення діяння, яке спричинило тяжкі наслідки, і становить підвищену суспільну небезпеку, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в т.ч. домашнього арешту, не може запобігати ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, ч.3 ст.331, ст.372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Миколаївському СІЗО на 60 днів - до 10 лютого 2017 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, надіслати начальнику Миколаївського СІЗО.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15 грудня 2016 року.