Справа № 461/3584/17
Провадження № 1-кс/461/3389/17
УХВАЛА

20.06.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 30.01.2017 року та просить зобов`язати СУ ГУ НП у Львівській області внести до ЄРДР відомості, згідно вказаної заяви.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 18.05.2017 року ним, на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2017 року, отримано відповідь з СУ ГУ НП у Львівській області, в якій останньому повідомлено про відмову у внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою. Вважає незаконною бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній. Просить скаргу задоволити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Згідно ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 31.01.2017 року, подав заяву до СУ ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2017 року ним, на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2017 року отримано відповідь з СУ ГУ НП у Львівській області, в якій останньому повідомлено про відмову у внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
Як видно із заяви про вчинення злочину, поданої ОСОБА_3 31.01.2017 року, останній наводить обставини, які, на його думку, не були предметом дослідження при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000428 від 29.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги та заяви, обставини, які були видані у поданій заяві та обставини, що були предметом розслідування в межах кримінального провадження №00000428 від 29.09.2015 року стосуються однієї і тієї ж події. В межах даного провадження винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка вступила в законну силу, а обставини події оцінені і знайшли своє відображення у вищевказаному процесуальному рішенні. Варто також відзначити, що в ході розгляду скарги заявником не представлено жодного доказу, що ним ініціювалось питання про скасування такої постанови, з наведених у заяві підстав.

Таким чином, вважаю подану заяву такою, що не відповідає вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, що заява ОСОБА_3 від 31.01.2017 року не відповідає встановленим КПК України вимогам, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, вважаю за необхідне, з метою забезпечення реалізації потерпілою ОСОБА_4 всіх процесуальних прав, роз`яснити скаржнику право оскарження винесеної слідчим ОСОБА_5 06.06.2016 року постанови про закриття кримінального провадження №00000428 від 29.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з відповідним порушенням перед слідчим суддею клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження такої постанови та зазначенням поважності причин пропуску встановленого КПК України десятиденного строку.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6