Справа № 199/1794/17
ВИРОК
іменем України
27.06.2017 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000215 від 27.01.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відповідно до обвинувального акту від 13.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2017 року близько о 19-30, ОСОБА_5 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , де вони розпивали спиртне, коли між ними виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті. На підґрунті конфлікту та раптово неприязних стосунків у обвинуваченого до потерпілої ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , після чого він в цей же день та місці, приблизно о 19-35 взяв зі столу кухонний ніж та умисно ним наніс один удар в область грудної клітини з правого боку ОСОБА_4 .

У результаті удару кухонним ножем ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 (згідно висновку судово-медичного експерта №429е від 14.02.2017 року) тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною в проекції 2-го міжребір`я по середньо-ключичній лінії праворуч (на відстані 125 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 2 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підкірно-жирової клітковини, проникає в праву плевральну порожнину, з ушкодженням міжреберної артерії, далі йде дещо ліворуч, з подальшим ушкодженням перикарду та явищами правостороннього гемотораксу. Виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місці та за часу, викладених у обвинувальному акті подій, перебував у своїй квартирі АДРЕСА_3 разом із своєю співмешканкою - ОСОБА_4 . В ході розпивання алкогольних напоїв між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він ножем наніс ОСОБА_4 один удар в область грудної клітини. Після чого він ліг спати, залишивши ОСОБА_4 одну.
Суд вважає, що вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_5 її співмешканець, з яким вона приблизно 5-6 років жила разом за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_3 . 26.01.2017 року у вечорі вони знаходились у вдома, де на кухні розпивали спиртне. Вона сходила до магазину, а повернувшись віддала ОСОБА_5 решту. Між ними на підставі неповернення всієї решти, як вважав ОСОБА_5 , почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_5 взяв кухонний ніж та наніс їй в область груди один удар, та наказав їй піти геть з квартири. Вийшовши з квартири вона сіла на підлогу коло дверей та знепритомніла, а потім прийшла до тями біля сміттєпроводу, де йшов невідомий хлопець, який на її прохання викликав поліцію та швидку. Лікарям сказала, що її ножем «порізав» співмешканець.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 26.01.2017 року близько 19-45 він, повертаючись до дому, у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , у коридорі між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 бачив ОСОБА_4 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сиділа на підлозі, закривала руками область грудної клітини та просила викликати медичну допомогу. Не надавши цьому значення, він подзвонив до квартири АДРЕСА_6 та попросив ОСОБА_5 прибрати її з коридору. Після чого, ОСОБА_5 провів її до ліфту та залишив. Він неодноразово бачив ОСОБА_5 з ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, а коли остання просила викликати медичну допомогу будь-яких плям крові не бачив, тому не надав цьому значення. Характеризує ОСОБА_5 з позитивної сторони, але після вживання алкогольних напоїв по відношенню до ОСОБА_4 веде себе агресивно та неодноразово її бив.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює медичною сестрою у 6 МКЛ та з 26.01.2017 року по 27.01.2017 року була на чергуванні. Під час її чергування близько 22-40 години до лікарні привезли ОСОБА_4 з пораненням грудної клітини, яка повідомила, що поранення отримала він свого співмешканця в ході конфлікту.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 26.01.2017 року близько 21-30, повертаючись до дому у під`їзді будинку АДРЕСА_1 на 7-му поверсі, почув крик про допомогу. Підійшовши до сміттєвого стояка побачив жінку, яка лежала на підлозі, а на її світлій кофті була пляма бурого кольору. На його питання, остання повідомила, що її звуть « ОСОБА_10 », мешкає вона у квартирі АДРЕСА_6 цього будинку та тілесні ушкодження їй наніс співмешканець. Після чого він викликав поліцію, яка викликала медичну допомогу.

Крім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту підтверджується іншими доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

-рапортом оперуповноваженого АНД ВП ДВП капітана поліції ОСОБА_11 від 26.01.2017 за № 2255, згідно якого по приїзду на місце події 7 поверх будинку АДРЕСА_1 виявлено потерпілу ОСОБА_4 з колото-різаним пораненням грудної клітини справа. Остання повідомила, що тілесні ушкодження їй спричинив її співмешканець на ім`я « ОСОБА_12 »;

-протоколом огляду місця події від 26.01.2017 року, згідно якого оглянуто 7-й поверх під`їзду по АДРЕСА_1 , де біля сміттєпроводу була виявлена сумка чорного кольору із слідами речовини бурого кольору. Біля дверей квартир виявлені залишки речовини бурого кольору, біля кватири №127 виявлена розбита скляна пляшка горілки. Всі виявлені речі та речовини бурого кольору були вилучені та визнані речовими доказами;

-протоколом огляду від 27.01.2017 року кофти білого кольору із слідами речовини бурого кольору, із наявними пошкодження у вигляді розрізу розміром близько 2 см. у верхній правій частині; футболки жовтого кольору із слідами речовини бурого кольору із аналогічним пошкодженням у вигляді розрізу, визнаних речовими доказами. Вказані речі були одягнуті на ОСОБА_4 у момент надходження її до лікарні.;

-протоколом огляду місця події від 27.01.2017 року квартири АДРЕСА_3 , в ході якого був виявлений одяг, наданий ОСОБА_5 , а саме спортивна кофти зі слідами речовини бурого кольору. Також були виявлені: в кімнаті на столику 2 кухонних ножа; на тумбі в коридорі - ніж з полімерною рукояткою; в коридорі біля входу - сліди речовини бурого кольору. З двох пластикових пляшок, знайдених в кімнаті на столі, виявлені 9 слідів пальців рук, які вилучені на ліпку стрічку. Виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами;

-двома довідками з КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарні» від 26. та 27.01.2017 року про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 була доставлена у приймальне відділення зазначеної лікарні з колото-різаною раною грудної клітини справа;

-висновком судово-імунологічної експертизи №219/Н від 03.03.2017 року, що в слідах на футболці, яка належить ОСОБА_4 встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_4 , а також в якості домішок від ОСОБА_5 ;

-висновком судово-імунологічної експертизи №220/Н від 03.03.2017 року, що в слідах на кофті, яка належить ОСОБА_5 встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_4 , а також в якості домішок від ОСОБА_5 ;

-висновком судово-імунологічної експертизи №221/Н від 27.02.2017 року, що в слідах на одному тампоні з марлі змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено наявність крові, приналежність якої встановити не вдалось.

-висновком судово-імунологічної експертизи №222/Н від 28.02.2017 року, що в слідах на тампонах з марлі змивах з слідів на стіні та полу коридору будинку АДРЕСА_7 , встановлено наявність крові людини, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_4 , а також в якості домішок від ОСОБА_5 ;

-висновком судово-імунологічної експертизи №241 від 07.03.2017 року, що в слідах на клинку ножа (об`єкт №1), вилученого 27.01.2017 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено наявність крові та виявлений білок людини, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_4 , а також в якості домішок від ОСОБА_5 ;

-висновком судово-медичної експертизи №429е від 14.02.2017 року, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною в проекції 2-го міжребір`я по середньо-ключичній лінії праворуч (на відстані 125 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 2 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодження по ходу якого: шкіри, підкірно-жирової клітковини, проникає в праву плевральну порожнину, з ушкодженням міжреберної артерії, далі йде дещо ліворуч, з подальшим ушкодженням перикарду та явищами правостороннього гемотораксу. Виявлене у неї тілесне ушкодження у неї тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, спричинено від 1-ї механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв в область грудної клітини праворуч у напрямку спереду назад та дещо справа наліво, ким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що підтверджуються характером рани та напрямком раньового каналу. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у неї тілесного ушкодження, ступень ознак його загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що воно спричинено незадовго до надходження на стаціонарне лікування до 6 МКЛ, тобто в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлене у ОСОБА_4 тілесне у ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння. Виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, спричинено від 1-ї механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв в область грудної клітини праворуч, у напрямку спереду назад та дещо справа на ліво, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що підтверджується характером рани та напрямком раньового каналу. Виявлене у неї тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці доступній для нанесення власною рукою, але враховуючи тяжкість отриманої травми, не характерно спричиненню його власноруч;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2017 року за участю судмедексперта ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_4 де остання вказала, що 26.01.2017 року приблизно о 19-30 год. вона знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 стоячи до неї обличчя до обличчя та тримаючи у своїй правій руці кухонний ніж наніс ним їй удар в область грудної клітини з правого боку спереду;

-додатковим висновком судово-медичного експерта №626е від 04.03.2017 року, що локалізація та характер виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на який вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за її участі, тобто від механічної дії (удару) леза ножа в область грудної клітини праворуч;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.03.2017 року за участю судмедексперта ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_5 , де останній вказав, що 26.01.2017 року у вечірній час доби, більш точно не пам`ятає, він знаходився за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_8 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_4 , з якою у нього виник словесний конфлікт і він взяв зі столу кухонний ніж, стоячи обличчям до обличчя до неї, наніс їй один удар ножем в область грудної клітки з правого боку. Після чого ОСОБА_4 вийшла із квартири, а він залишився;

-додатковим висновком судово-медичного експерта №627е від 04.03.2017 року, що локалізація та характер виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участі, тобто від механічної дії (удару) леза ножа в область грудної клітини праворуч.

Таким чином, враховуючи знаряддя злочину ніж, яким обвинувачений наніс потерпілій проникаючу колото-різану рану в область грудної клітини праворуч, мотив скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення - раптово неприязні стосунки у нього до потерпілої ОСОБА_4 , які виникли під час словесного конфлікту на побутовому підґрунті, тому суд вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом,

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, що виразилося в заподіянні потерпілій ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3).

ОСОБА_5 скоїв умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, який представляє велику суспільну небезпеку, ніде не працював, знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, його наслідки для потерпілої, велику суспільну небезпеку злочину, характер злочину, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку підсудного для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для обвинуваченого, його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, дають підстави вважати можливими ухилення від суду та перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_5 провину визнали повністю; відповідно до ст.89 КК України не вважається особою, яка у минулому була судима; у скоєному щиро розкаялися; добровільно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення; не перешкоджав слідству; висловили жаль з приводу вчиненого.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 щиро каявся, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві свідчення, щиро жалкував про вчинене, негативно оцінював злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений не має не відбутого строку покарання.

ОСОБА_5 характеризуються задовільно, крім того, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші кримінальні провадження у відношенні нього, потерпіла ОСОБА_4 просила суд призначити обвинуваченому покарання, яке не пов`язано з реальним позбавленням волі.

Таким чином, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням думки прокурора ОСОБА_3 про застосування вимог ст.69 КК України, суд вважає, що все вище зазначене надає право суду, застосовуючи вимоги ст.69 КК України, призначити обвинуваченому основне покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини 1 статті 121 КК України.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.1 ст.121 КК України обвинуваченні та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 27 січня 2017 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27 січня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення - як день за день.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази: футболку, сумку, 3 ножі зберігати до набрання вироком законної сили, та повернути власникам за належністю.

Зіскоби, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , залишки змивів, розбиту пляшку - зберігати до набрання вироком законної сили та знищити відповідно п.4 ч.9 ст.100 КПК України, як таке, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Обвинувачений, прокурор та потерпіла мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпіла копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1