АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3903/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

представники

(цивільного позивача) ТОВ «Полірем» ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» - ОСОБА_6 про накладення арешту на майно на торгові знаки "ПОЛІРЕМ" РОІЛЛЕМ: знак для товарів і послуг класів 1, 19, 42 свідоцтво України 20439; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36888; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36889; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36890, які перебувають у праві власності ОСОБА_8 із забороною використання та розпорядження ними. в рамках кримінального провадження за 008999 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що в матеріалах доданих до клопотання представника цивільного позивача про накладення арешту, відсутні будь які докази про повідомлення підозри особі, щодо майна якої ставилось питання про накладення і, тому пославшись на положення ст. ст. 170 та 171 КПК України відмовив в задоволенні клопотання про накладення арешту

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно. Апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав за якими потрібно було накласти арешт, зокрема, не враховано і те, що в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце розгляду апеляції повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про арешт майна обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні слідчого відділу Деснянського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 008999 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» ОСОБА_6 про накладення арешту, слідчий суддя пославшись на положення ст. ст. 170 та 171 КПК України та зазначив, що в матеріалах доданих до клопотання представника цивільного позивача про накладення арешту, відсутні будь які докази про повідомлення підозри особі, щодо майна якої ставилось питання про накладення арешту.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується.

Згідно вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.2 ст. 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або до суду.

За ч.3 ст. 63 КПК України представник цивільного позивача користується процесуальними правами цивільного позивача інтереси якого він представляє.

Ч.2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, а саме на торгові знаки "ПОЛІРЕМ" РОІЛЛЕМ: знак для товарів і послуг класів 1, 19, 42 свідоцтво України 20439; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36888; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36889; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України НОМЕР_1 , які перебувають у праві власності ОСОБА_8 із забороною використання та розпорядження ними в рамках кримінального провадження за 008999 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України та відмовляючи у його задоволенні, правильно зазначив, що арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди може мати місце лише щодо майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду.

Оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що відсутні будь які докази про повідомлення підозри особі, щодо майна якої ставилось питання про накладення арешту, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та правомірно відмовив у задоволенні клопотання.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не враховано наявність підстави для арешту майна, є необґрунтованим та не знайшло свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки за змістом п.4 ч.2, ч.6 ст. 170, ч.ч.1,3 ст. 171, ч.2 ст. 64-2 КПК України у цивільного позивача є право на звернення до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи з метою забезпечення цивільного позову тільки у випадку, якщо це фізична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оскільки ОСОБА_8 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, не є особою яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що викладенні в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення є немотивованими, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 171, 173, 395, 396, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання відмовлено у задоволенні клопотання представника (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» - ОСОБА_6 про накладення арешту на майно на торгові знаки "ПОЛІРЕМ" РОІЛЛЕМ: знак для товарів і послуг класів 1, 19, 42 свідоцтво України 20439; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36888; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України 36889; знак для товарів і послуг класів 1, 2, 19 свідоцтво України НОМЕР_1 , які перебувають у праві власності ОСОБА_8 із забороною використання та розпорядження ними в рамках кримінального провадження за 008999 від 27.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 229 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника (цивільного позивача) ТОВ «Полірем» - ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4