137/438/17

У Х В А Л А
30.03.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний та його адвокат заперечили проти задоволення клопотання та просили обрати відносно більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання суд приходить до слідуючих висновків.
В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Це підтверджується витягом з ЄРДР, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.03.2017, протоколом огляду місця події від 28.03.2017, протоколом обшуку, протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Позиція Європейського суду з прав людини з даного приводу відображена у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Згідно ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Судом встановлено, що ОСОБА_6 був раніше чотири рази судимий за вчинення умисних злочинів та відбував покарання у місцях позбавлення волі. Останній раз судимий, 10.03.2017, за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, вирок не набрав чинності. Крім того, ОСОБА_6 у 2017 році притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, що свідчить про те, що він продовжує злочинну діяльність. На даний час, він має дві незняті та непогашені судимості, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, що свідчить про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що підозрюваний за місцем свого проживання характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень, зареєстрований в с.Хуторське Петриківського району Дніпропетровської області, а фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . А також беручи до уваги, що відповідно до ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 27.04.2016, відносно нього було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, із рядом обмежень, які останній ігнорував та не виконував, про що свідчить неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, суд вважає, що з вказаних обставин та за відсутності соціально-стримуючих чинників, під загрозою покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України теж наявний.
Беручи до уваги, що частина викрадених речей вилучена, а щодо решти викрадених речей у досудового слідства відсутні відомості про їхнє місцезнаходження, тому суд вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.
А також, судом взято до уваги те, що всі свідки та потерпіла проживають в смт. Літині, а саме по сусідству з підозрюваним , а деякі зі свідків являються знайомими підозрюваного, тому є підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілу, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, тобто ризик передбачений п.3.ч.1 ст.177 КПК України теж наявний. Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, так як він буде недієвим через можливість останнього ухилитись від слідства та суду під загрозою покарання від 3 до 6 років позбавлення волі. Відсутність осіб, які могли б поручитись за підозрюваного, позбавляє суд можливості обрати запобіжний захід у виді особистої поруки. Не можливо застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що останній може впливати на свідків, потерпілу, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показів, які можуть вплинути на подальший хід досудового розслідування та уникнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, а також ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, адже він неодноразово порушував встановлені йому обмеження адміністративного нагляду та продовжував злочинну діяльність, тому застосування даного запобіжного заходу не позбавить його можливості продовжувати учиняти аналогічні кримінальні правопорушення та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Застосування запобіжного заходу у виді застави буде необґрунтованим, з огляду на те що ОСОБА_6 ніде не працює та немає жодних джерел доходу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави.
Ураховуючи те, що ОСОБА_6 ніде не працює, а також те, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину застава обирається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливого злочину, суд вважає, в даному випадку розмір 30 прожиткових мінімумів буде необхідним та достатнім.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 198 КПК України -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовільнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.05.2017 року.
У разі внесені застави покласти на ОСОБА_6 слідуючі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час.
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти діб після проголошення.
Суддя: ОСОБА_1