Провадження № 1-кп/522/508/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0008040 від 19.10.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Усть-Ільїнськ Іркутської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, росіянина, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до ст.ст. 86, 88 КК України раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 р., близько 12:00 години, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , біля будинку № 79 по вул. Преображенська у м. Одесі, на розі вулиць Пантелеймонівської та Преображенської у м. Одесі, вирішили напасти на ОСОБА_8 та із застосуванням насильства заволодіти його майном.

ОСОБА_3 під приводом важливої розмови запропонував ОСОБА_8 пройти спільно з ним та ОСОБА_4 до парку «Преображенський». Знаходячись в парку, обвинувачені відвели потерпілого до закинутої напівзруйнованої будівлі, де всередині ОСОБА_3 під вигаданим приводом почав провокувати конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого чого наніс йому кулаком правої руки удар в голову. У цей час, ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_3 встав у дверному проході будівлі, щоб не дати можливості ОСОБА_8 втекти з місця події.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 звалили ОСОБА_8 на землю, після чого почергово почали наносити останньому удари в голову та тулуб руками і ногами.

Побачивши та відчуваючи, що ОСОБА_8 чинить активний опір їх протиправним діям, ОСОБА_3 , діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_4 , підняв з підлоги каміння, яке пристосував в якості знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень, та почав наносити ним удари, точна кількість яких розслідуванням не встановлена, у життєвоважливу частину тіла потерпілого ОСОБА_8 голову до тих пір, поки останній не перестав чинити опору.

У цей час, ОСОБА_4 , діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_3 , почав обшукувати ОСОБА_8 , в ході чого з кишень одягу останнього викрав грошові кошти в сумі 300 гривень, мобільний телефон «Samsung Duos» в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень, а також зняв з безіменного пальця правої руки потерпілого золоту каблучку вартістю 6400 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , побачивши, що ОСОБА_8 вже фактично не здатний чинити опір їх протиправним діям та у нього відсутні інші матеріальні цінності, якими можна заволодіти, залишили його у напівзруйнованій будівлі у парку «Преображенський» та з місця події зникли, заволодівши майном, яким у подальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.
Своїми спільними умисними протиправними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 3251 від 25.11.2016 р., тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови, яка спричинила короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше як 21 день, і за цим критерієм відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; множинні забої та садна голови, крововилив в сполучно-тканинну оболонку правого ока, які як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки не більше 6 днів та за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 провину свою в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали і повністю підтвердили обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаялись. Кримінальне провадження просили розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 187 КК України за наступних ознак: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме активне сприяння розкриттю злочину, його критичне ставлення до скоєного, що свідчить про його каяття, страждає захворюванням на ВІЛ-інфекцію. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме активне сприяння розкриттю злочинів, його критичне ставлення до скоєного, що свідчить про його каяття. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільного позову по справі, судових витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Одеській установі виконання покарань із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а саме з 20 жовтня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з 20 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження та судового розгляду в Одеській установі виконання покарань із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а саме з 21 жовтня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з 21 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: куртку спортивну чорного кольору з білими полосами, яка знаходиться у камері схову речових доказів Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили; блок живлення «CHENGDA» модель «CD-180W», відео реєстратор «Digiguard DG608HD-6» з адаптером вважати переданим на зберігання власнику ОСОБА_9 ; копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_9 , паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтва про сплату єдиного податку ФОП ОСОБА_9 , цифровий диск з відеозаписом проведення допитоу свідка ОСОБА_10 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Одеської області через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .13.04.2017