Провадження №11-кп/772/163/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 квітня 2017 рокум. Вінниця
судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку поперенього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку поперенього ув`язнення у строк покарання - відмовлено. Свою ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_5 засуджений до довічного позбавлення волі, що є окремим видом покарання, на яке дія ст. 72 КК України не розповсюджується.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. Ухвалу Вінницького міського суду від 26.10.2016 скасувати та винести нову ухвалу про зарахування засудженому ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважаючи, що положення ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» застосовуються до всіх осіб, покарання яких невідбуто повністю. Крім того, клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 20 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
За наслідками апеляційного розгляду даного кримінального провадження, апеляційним судом ухвалено судове рішення, згідно з яким: « клопотання адвоката ОСОБА_4 задовольнити. Поновити адвокату ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 задовольнити. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку поперенього ув`язнення у строк покарання скасувати. Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування йому ч.5 ст. 72 КК України про проведення перерахунку строку невідбутої частини покарання задовольнити. Відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 12.01.1995 року по 24.02.1998 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ».
З вказаним рішенням апеляційного суду не погоджуюсь, оскільки вважаю, що доводи апелянта необґрунтованими, а ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2016 законна, обґрунтована та належним чином мотивована.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджений вироком Луганського обласного суду від 01.09.1997 за ст.ст. 69, 93 п.п. «а», «г», 17,93 п.п. «в», «г», «з», 190-1, 42 КК України до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 24.02.1998 року вирок судової колегії в кримінальних справах Луганського обласного суду від 01.09.1997 року щодо ОСОБА_5 змінено,виключено з вироку кваліфікацію дій засудженого за ст.ст. 17-93 п. «в» КК України, як зайву. В решті вирок залишено без змін. Постановою Луганського обласного суду від 15.09.2000 ОСОБА_5 замінено призначене вироком Луганського обласного суду від 01.09.1997 покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі, з відбуванням покарання в тюрмі суворого режиму.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 УДПтС України у Вінницької області.
Ухвалою суду першої інстанції відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що вимоги вказаного закону не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
В обґрунтування своїх доводів, суд послався на те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання.
Довічне позбавлення волі до таких покарань не відноситься.
На мою думку суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, якою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Довічне позбавлення волі не є строковим видом покарання в розумінні норм Кримінального кодексу України.
Стаття 51 КК України визначає вичерпний перелік покарань, які поділяються на: строкові, тобто такі, які мають визначений строк застосування, та безстрокові, а саме покарання, які не мають визначеного строку застосування, в тому числі це довічне позбавлення волі.
Правила, закріплені у ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З огляду на викладене вважаю, що висновки колегії апеляційного суду, що ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року, не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі є необґрунтованими.
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_3
Вінницької області