печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4851/17-к
У Х В А Л А
Іменем України
27 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність, Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ, Харківської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, оперативного чергового чергової служби центральної бази забезпечення Головного управління Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 426 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 426 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003666 від 24.11.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 та ч. 3 ст. 426 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 7 вересня 2002 року ОСОБА_5 прийняв військову присягу, відповідно до якої, з поміж іншого, зобов`язався сумлінно і чесно виконувати обов`язки військової служби, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України і законів України.

24 червня 2012 року Міністерством внутрішніх справ України в особі Командувача внутрішніх військ МВС України генерал-майора ОСОБА_7 та громадянином (військовослужбовцем) ОСОБА_5 , укладено контракт строком на п`ять років про проходження військової служби у внутрішніх військах МВС України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ГУ НГ України від 27.02.2015 № 3 ОСОБА_5 призначено на посаду начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 .

Начальник речової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майор ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, у період з вересня 2015 року, більш точна дата не установлена, до 10 жовтня 2015 року, тобто в умовах особливого періоду, перебуваючи на території вказаної військової частини за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що його підлеглий начальник речового сховища господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, а саме в умовах особливого періоду протиправно привласнив та реалізував військове майно: три одиниці страхового пристрою з автоматичним блокуванням GRIGRI, шість одиниць тактичної бесідки NEWTON FAST SAP C73SAP, дві одиниці поясу для позиціонуванні PAD SAP, дві одиниці блок-зажиму MICRO TRAХION, чотири одиниці індивідуальної евакуаційної системи з карабіном EXO EASHOOK, дві одиниці самоблокуючого спускового пристрою RIG (D21 AN), шість одиниць бесідки PETZL FALCON MONTAIN C38AA, дві одиниці мотузки динамічної S.R. Score 10.1-60м та три одиниці мотузки статичної AXIS 11mm R74 N на загальну суму 77 963 грн. 95 коп., усвідомлюючи, що відповідно до ст.ст. 12, 59 Статуту внутрішньої служби, п.п. 2.1, 2.2 Інструкції про порядок подання повідомлень про кримінальні, адміністративні правопорушення, надзвичайні події та дисциплінарні проступки в Національній гвардії України та їх облік, затвердженої наказом командувача Національної гвардії України № 100 від 26.02.2015, інших вимог законодавства, повинен повідомити про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення орган досудового розслідування, свого безпосереднього начальника заступника командира частини з тилу та командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення даної ним військової присяги, умов контракту та відповідних вимог законодавства, умисно, маючи на меті приховати злочин свого підлеглого, бажаючи уникнути проведення досудового розслідування цього факту, з особистих мотивів завадити викриттю фактів протиправних дій самого ОСОБА_5 щодо військового майна та інших фактів неналежної організації ним роботи, забезпечити можливість продовження ним та іншими військовослужбовцями злочинної діяльності, не повідомив будь-який орган досудового розслідування, в тому числі військову прокуратуру Київського гарнізону Центрального регіону України про вчинення його підлеглим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Також ОСОБА_5 , не виконав дії, які він за своїми службовими обов`язками повинен був виконати - не повідомив заступника командира частини з тилу та командира військової частини НОМЕР_1 , про вищезазначений злочин вчинений його підлеглим ОСОБА_8 , ці дії заподіяли істотну шкоду державним інтересам у вигляді втрати можливості забезпечення проведення командуванням військової частини своєчасного, належного службового розслідування, вжиття заходів дисциплінарного, виховного, профілактичного характеру, втрати можливості вжиття командуванням інших передбачених законодавством заходів, відсутності у органів досудового розслідування відомостей про вказаний злочин, позбавлення їх можливості невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування, зафіксувати сліди вчиненого кримінального правопорушення, вилучити предмет злочину у місці його реалізації, підриву авторитету військової частини НОМЕР_1 і Національної гвардії України в цілому, формування негативної суспільної думки щодо підрозділів забезпечення військових формувань України, створення у інших військовослужбовців впевненості у вседозволеності, забезпечення можливості ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями продовження злочинної діяльності, в тому числі вчинення привласнення військового майна на суму понад 180 тис. грн., підриву обороноздатності держави.

Лише у жовтні 2015 року Головною військовою прокуратурою, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001122 самостійно виявлено ознаки кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 .

Окрім цього, щоб приховати злочин вчинений його підлеглим - ОСОБА_8 та тим самим приховати власну протиправну діяльність, ОСОБА_5 вирішив за власні грошові кошти викупити з ломбарду збуте ОСОБА_8 в якості застави військове майно, тобто предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, речі, набуті кримінально протиправним шляхом, та повернути його на зберігання у відповідне сховище, приховавши у такій спосіб факт привласнення військового майна, спосіб заволодіння ним, факт його реалізації і настання суспільно-небезпечних наслідків.

З метою реалізації свого задуму, ОСОБА_5 12, 13 та 14 вересня 2015 року, разом з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з кожним окремо, прибув до спеціалізованої кредитної установи Петропавлівсько Борщагівського відділення Повного товариства «Ломбард-Скарбниця», яке розташоване у Київській обл. Києво-Святошинському районі, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, 14 та викупив все збуте ними та ОСОБА_8 майно, після чого повернув зазначене майно до речового сховища військової частини НОМЕР_1 .

Також, ОСОБА_5 14 вересня 2015 року заплативши за передане до «Ломбарду-Скарбниця» військове майно власні грошові кошти в сумі близько 10 300 грн. надав вказівку старшому солдату ОСОБА_14 , який передавав за проханням ОСОБА_8 дані речі до вказаного ломбарду, в ході однієї із службових поїздок на військовому автомобілі «ГАЗ» в/н « НОМЕР_2 Ф4» заїхати до зазначеного ломбарду забрати дане військове майно та повернути його до речового сховища військової частини НОМЕР_1 , що було виконане старшим солдатом ОСОБА_14 в той же день.

Все вищевказане майно викуплене ОСОБА_5 за власні грошові кошти в сумі понад 58 тис. грн. В подальшому, ОСОБА_5 просив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 повернути йому грошові кошти за викуплене ним майно, проте останні відмовилися.

Отже, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за вищевказаних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 та ч. 3 ст. 426 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Орган досудового розслідування вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконному впливу на свідків та інших фігурантів у цьому проваджені, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Так, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 426 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки, набуті під час проходження військової служби у Національній гвардії України, ОСОБА_5 може вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 має можливість перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом внесення неправдивих відомостей до документів та складання нових документів, які містять неправдиві відомості, а саме рапортів, повідомлень правоохоронним органам, які б створювали видимість виконання ОСОБА_5 вимог законодавства в частині повідомлення ним про злочин, вчинений його підлеглим ОСОБА_8 .

Також слідчий зазначає, що ОСОБА_5 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «майор». Враховуючи, що військовослужбовці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 проходять військову службу у цій самій військовій частині та відносяться до сержантського складу, майор ОСОБА_5 являється для них начальником та зазначені військовослужбовці перебувають від нього в службовій залежності, ОСОБА_5 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити свідків змінити раніше дані показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, а також те, що він є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001122 за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 410 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді у Подільському районному суді міста Києва, усвідомлюючи невідворотність призначення покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному проваджені, водночас вчинивши інше кримінальне правопорушення, передбачене, у тому числі ст. 408 КК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти означеним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому слідчий вважає, що застава в межах вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити заставу в розмірі 502 400 грн.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав на підставі викладеного у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний, захисник підозрюваного проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри за ст. 426 КК України за відсутності істотної (такої, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) шкоди, та відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Просили врахувати, що на теперішній час ОСОБА_5 знаходиться під заставою, внесеною згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2016 в рамках кримінального провадження №0001122 щодо обвинувачення його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України, що перебуває на розгляді у Подільському районному суді м. Києва, умови застави ним не порушувались, чим спростовуються посилання слідчого на існування в провадженні ризиків. Також просили врахувати особу підозрюваного, який одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має вищу освіту, державні нагороди та почесні грамоти, позитивно характеризується за місцем несення служби. Вважали безпідставно та необґрунтовано визначеною суму застави, яку сторона обвинувачення просить застосувати як альтернативний запобіжний захід. На підставі зазначеного в задоволенні клопотання просили відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, надходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 426 КК України згідно повідомлення про підозру від 26.01.2017 /а. м. 58-73/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень містяться у їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування та долучених до клопотання, а саме протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 /а. м. 21-23, 15-17, 18-20, 24-26, 40-42, 37-39, 33-36/, листах ІНФОРМАЦІЯ_2 № 306/1/13221 від 09.12.2016 /а.м. 49/, Управління внутрішньої безпеки в м. Києві Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 1693/42-10/01-2016 від 05.12.2016 /а.м. 43/, відділу документального забезпечення ГУ НП в м. Києві № 6727/125/11/01-2016 від 05.12.2016 /а. м. 45/, Управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП в м. Києві № 3621/125/31/4/01-2016 від 05.12.2016 /а. м. 47/.

При цьому слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри за ст. 426 КК України за відсутності такої шкоди, що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, оскільки відповідно примітки до ст. 425 КК України критерій розміру шкоди 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, застосовується для визначення поняття істотної шкоди, коли вона полягає в завданні матеріальних збитків, тоді як згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 інкримінується спричинення істотної шкоди, яка виразилась у вигляді втрати можливості забезпечення проведення командуванням військової частини своєчасного, належного службового розслідування, вжиття заходів дисциплінарного, виховного, профілактичного характеру, втрати можливості вжиття командуванням інших передбачених законодавством заходів, відсутності у органів досудового розслідування відомостей про вказаний злочин, позбавлення їх можливості невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування, зафіксувати сліди вчиненого кримінального правопорушення, вилучити предмет злочину у місці його реалізації, підриву авторитету військової частини НОМЕР_1 і Національної гвардії України в цілому, формування негативної суспільної думки щодо підрозділів забезпечення військових формувань України, створення у інших військовослужбовців впевненості у вседозволеності.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що оцінені в тому числі в сукупності з даними про особу підозрюваного, та тим, що він є підозрюваним ще і в іншому кримінальному провадженні; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань із іншим підозрюваним у кримінальному провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочину у співучасті із іншими особами, а також те, що він особисто знайомий із свідками у кримінальному провадженні та перебуває із ними у службових відносинах.

За викладених обставин вважаю наявними підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе повною мірою запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується, у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи конкретні обставини правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, внесення ним застави також і в рамках іншого кримінального провадження, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності, необхідним визначити розмір застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України вважаю необхідним покласти на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із військовослужбовцями та будь-якими іншими особами, які мають відношення до Національної гвардії України, щодо обставин вказаних кримінальних правопорушень;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність, Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, оперативного чергового чергової служби центральної бази забезпечення Головного управління Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 426 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Строк тримання під вартою обраховувати з 27 січня 2017 року, та в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 26 березня 2017 року.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні. Депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із військовослужбовцями та будь-якими іншими особами, які мають відношення до Національної гвардії України, щодо обставин вказаних кримінальних правопорушень;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 26 березня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1