Справа № 739/1524/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/105/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника, в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, відбуваючого покарання в Новгород-Сіверській УВП № 31, м. Новгород-Сіверський, вул. Миколаївська, 31, засудженого за ч. 3 ст. 142, п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ст. 42 КК України (1960 р.),

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання ОСОБА_6 та зараховано у строк відбутого ним за вироком апеляційного суду Херсонської області від 10 червня 2008 року покарання у виді довічного позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2006 року по 02 грудня 2008 року, відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У задоволенні решти клопотання відмовлено.

На ухвалу місцевого суду захисник засудженого подала апеляційну скаргу в якій просить її змінити, а саме: додатково зарахувати в строк відбування покарання у виді довічного позбавлення волі період перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком суду законної сили з 03 грудня 2008 року по 28 вересня 2010 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказує, що вирок набув чинності 02 грудня 2008 року. Але, не дивлячись на положення чинного законодавства, він лише 28 вересня 2010 року був поміщений до місця відбуття покарання. Також суду не надано доказів, що з набранням вироком чинності умови тримання засудженого змінилися на кращі. Прокурором не надано даних про об`єктивні причини порушення адміністрацією СІЗО ст. 87 КВК України. Вагомою підставою для зарахування строку перебування у слідчому ізоляторі в строк відбуття покарання у співвідношенні день за два дні позбавлення волі є визнання на рівні держави того факту, що умови перебування особи в місцях відбування покарання в установах різних видів безпеки є кращими, ніж умови утримання в слідчих ізоляторах.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно п. 5 ст. 72 КК України. Зазначає, що в ст. 51 КК України визначені види покарань, які можуть бути застосовані до осіб визнаних винуватими у вчиненні злочину. Серед них окремо виділені позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі. Вказані види покарань законодавець не ототожнює, а виокремлює як самостійні. Це підкреслено і в ст. 63 КК України, де визначається, що покарання у виді позбавлення волі встановлюється на певний строк. В той же час у ч. 1 ст. 64 КК України визначено, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Також про різність цих видів покарань свідчить можливість та порядок звільнення засудженої особи від відбування покарання. Лише при помилуванні, яке здійснюється Президентом України щодо індивідуально визначеної особи, довічне позбавлення волі за певних умов може бути замінено на строкове позбавлення волі. Таким чином, лише після помилування засудженого та визначення йому строку покарання, яке він повинен відбути у особи з`являється право на звернення до суду про зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Як встановив доведеним суд 1-ї інстанції, ОСОБА_6 засуджений вироком апеляційного суду Херсонської області від 10 червня 2008 року до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. На даний час покарання відбуває в Новгород-Сіверській УВП № 31. Цим же вироком постановлено рахувати строк відбування покарання з 13 грудня 2006 року. 02 грудня 2008 року вказаний вирок набрав законної сили. До набрання вироком законної сили в рамках цієї кримінальної справиу період з 13 грудня 2006 року по 02 грудня 2008 року ОСОБА_6 утримувався під вартою в місцях попереднього ув`язнення. Також з моменту набрання вироком законної сили ОСОБА_6 утримувався в слідчих ізоляторах до 28 вересня 2010 року.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого та його захисника задовольнити апеляційну скаргу останньої і відмовити стороні обвинувачення, прохання прокурора задовольнити його апеляційну скаргу та відхилити апеляційну скаргу сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як встановлено в судовому засіданні засудженому ОСОБА_6 судом було зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до чинного на час винесення вироку законодавства з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. Але Законом України №838-VIII змінено вказане співвідношення та передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі всім засудженим, які не відбули повністю призначене їм покарання на момент набрання чинності зазначеним Законом, що покращує становище засуджених. Як вбачається з матеріалів провадження до засудженого застосовувалось попереднє ув`язнення у період з 13.12.2006 року по 02.12.2008 року, тобто до набрання вироком законної сили. Тому місцевий суд обґрунтовано зарахував вказаний строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного ч. 5 ст. 72 КК України. При цьому період тримання засудженого у слідчих ізоляторах після набрання вироком відносно нього законної сили, виходячи зі змісту положень ст. 72 КК україни та Закону україни «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року №3352-ХІІ, зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не підлягає.

Що стосується апеляційної скарги прокурора, то п. 5 ст. 72 КК України не конкретизує до якого із двох видів покарання у виді позбавлення волі вона застосовується, а отже до обох.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 72 Кримінального Кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника і прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала у касаційному порядку не оскаржується.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4