Справа №295/4300/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000803 від 09.02.2015р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

-09.12.2014р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.185КК України до 240 годин громадських робіт;

-18.02.2015р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.190,75,76КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27.03.2017р. звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

за ч.2 ст.190 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.10.2014р., перебуваючи у приміщенні ТОВ «Века-Пласт», що розташоване за адресою: м.Житомир, вул.Бялика, буд.8, спілкувався з ОСОБА_5 , яка працює на посаді головного бухгалтера вищевказаного товариства, з приводу заробітної плати.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного умислу та отримання від ОСОБА_5 грошових коштів, ОСОБА_3 , зловживаючи довірою останньої попросив грошові кошти в сумі 2000 грн. В ході бесіди ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_5 , що в подальшому буде працювати у ТОВ «Века-Пласт» та частинами поверне грошові кошти. ОСОБА_5 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 та довіряючи останньому погодилась та передала йому грошові кошти в сумі 2000 грн.
В подальшому, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця перестав виходити на роботу до ТОВ «Века-Пласт» та розпорядився вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у повторному заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що працював в ТОВ «Века-Пласт», знав головного бухгалтера товариства ОСОБА_5 . В жовтні 2014р. попросив в останньої гроші в сумі 2000грн та пообіцяв, що буде повертати їх частинами. Отримані від ОСОБА_5 2000грн витратив на власні потреби. Коли потерпіла стала звертатися до нього з вимогою про повернення коштів, обіцяв віддати, але цього не зробив, так як не мав коштів. Однак коли його стали викликати в правоохоронні органи, тоді гроші потерпілій повернув. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 працює неофіційно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, збитки потерпілій відшкодував, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1