Ухвала
іменем україни
17 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 6 жовтня 2016 року

встановила:

У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 порушується питання про перевірку судового рішень ухвалених відносно нього в касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає, що її подано без додержання всіх вимог, передбачених вказаною статтею, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі повинні бути зазначені обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із посиланням на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

З касаційної скарги засудженого вбачається , що він не погоджується з вироком районного суду та ухвалою суду апеляційної інстанції, проте всупереч вищевказаних норм закону, засудженим не наведено аргументованих доводів на підтвердження його думки щодо незаконності рішення суду апеляційної інстанції з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням положень ст.ст. 412, 413, 414 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 статті 427 КПК України, в касаційній скарзі мають бути зазначенні вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Так, з касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вироком районного суду та вироком апеляційного суду, проте з копій судових рішень вбачається що за результатом розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку постановлено ухвалу, а не вирок.

Разом з тим, ОСОБА_4 всупереч положень ч. п. 5 ч. 2 статті 427 КПК України не сформульовано вимогу до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за результатом розгляду касаційної скарги, що перешкоджає у прийнятті касаційним судом рішення за результатом розгляду касаційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Долучена засудженим копія ухвали суду апеляційної інстанції не завірена належним чином, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом №173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.
Недодержання засудженим вимог, передбачених ст. 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 22 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 6 жовтня 2016 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3