Справа № 171/610/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017 року

м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001388 від 19.11.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, пенсіонера по інвалідності, інваліда другої групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

18 листопада 2016 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21041-182-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по ділянці 5 км + 200 м проїзної частини автодороги Апостолове - Грушівка в Апостолівському районі Дніпропетровської області з боку с. Ч.Тік, Апостолівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Апостолове Дніпропетровської області.

Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись по вказаній дорозі, змінив напрямок руху керованого ним автомобілю ліворуч та виїхав на смугу для зустрічного руху автомобілів, де сталось зіткнення з автомобілем «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по своїй смузі для руху у зустрічному напрямку.

Тим самим ОСОБА_5 грубо порушив п. 2.9 «А» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де передбачено:

- п.2.9 «А» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Невиконання вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, водію автомобілю «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , було заподіяно наступні об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: перелом кісток основи черепу з переходом на правий мищелок; перелом 1-ого шийного хребця праворуч; забій шийного відділу хребта; ушкодження (розрив) брижі тонкого кишковика; гемоперитонеум (операція № 508 від 18.11.2016 р. «лапоратомия, ревизия (висцер. Ушивание брыжейки тонкой кишки, санация, дренирование боюшной полости»); закритий вивих лівого стегна; закритий перелом медіальної щиколотки лівої гомілки; садна обличчя (точна кількість в медичних документах не вказана); які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), не виключено за умов дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку судово-медичного експерта № 31 с від 29.03.2017 р., дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1-260 від 28.03.2017 р.:

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля «АУДІ» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

- в умовах даної події водій автомобіля «АУДІ» ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткненню з автомобілем «ВАЗ» своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення;

- при заданому механізмові події, дії водія автомобілю «АУДІ» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДП України, однак дані невідповідності з технічної точки зору не знаходились в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

- у даній дорожній обстановці водій автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України;

- технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_5 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх;

- при заданому механізмові події дії водія автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив, що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та показав, що 18 листопада 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував своїм автомобілем, який рухався по ділянці 5 км + 200 м проїзної частини автодороги Апостолове - Грушівка в Апостолівському районі Дніпропетровської області з боку с. Ч.Тік, Апостолівського району Дніпропетровської області в напрямку м. Апостолове, Дніпропетровської області. Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини, змінив напрямок руху керованого ним автомобілю і сталось зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 . Однак детально момент зіткнення він не пам`ятає, визнає, що обставини викладені в обвинувальному акті правильно.

Пояснив, що у скоєному щиро кається, готовий відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_4 в повному обсязі, пропонував йому відшкодувати частину коштів, однак потерпілий відмовився, раніше відшкодувати шкоду не міг, оскільки також постраждав в результаті ДТП і тривалий час лікувався, попросив вибачення у потерпілого за спричинені йому фізичні страждання і матеріальні витрати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини його вчинення і не заперечують проти недоцільності дослідження доказів щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів у даному провадженні.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 , які полягають в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні виду та міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є інвалідом (а.с.113-матеріали КП), щодо якого за місцем проживання скарг, компрометуючих матеріалів немає, характеризується з позитивної сторони, користується повагою, проживає з матір`ю, 1939 року народження (а.с.25-26, а.с.116-матеріали КП), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога (а.с.114-115-матеріали КП), раніше не судимий (а.с.112-матеріали КП), думку потерпілого, який просить призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавленням волі.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Частиною 2 ст. 65 КК України, передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_5 положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Також, суд, при призначенні покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи, транспортно-трасологіної експертизи відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний запобіжний захід - особисте зобов`язання ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2104», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_5 , повернути за належністю власнику ОСОБА_7 , автомобіль марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_4 , повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи, транспортно-трасологіної експертизи у справі в сумі 1407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп. на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1