Справа №576/1222/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/283/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Братинець, Богодухівського району, Харківської області та жителька АДРЕСА_1 , раніше не судима,

виправдана в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 368 КК України, в зв`язку із недоведеністю її вини у вчинені даного злочину

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10

виправданої ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить:

- скасувати вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 та призначити новий розгляду справи у суді першої інстанції;

- дослідити докази по кримінальному провадженню.

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що вона обіймаючи посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто будучи службовою особою, 23 квітня 2016 року погодилася на пропозицію ОСОБА_11 , про одержання неправомірної вигоди за прохід до пункту пропуску громадян інших країн з метою подальшого повернення їх на територію РФ, в результаті чого ОСОБА_11 передав, а ОСОБА_7 отримала від останнього неправомірну вигоду в сумі 2000 рублів РФ за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, а саме надання дозволу на прохід до пункту пропуску «Катеринівка» громадян:

- Узбекистану: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

- Казахстану: ОСОБА_14 ;

- Азербайджану: ОСОБА_15 .

Після чого вищеназвані іноземні громадяни пройшли на територію пункту пропуску «Катеринівка» для подальшого проходження паспортного контролю.

Такі дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища.

Вироком Глухівської міськрайонної суду Сумської області від 16 січня 2017 року ОСОБА_7 виправдана за ч. 1 ст. 368 КК України в зв`язку із недоведеністю її вини у вчиненні даного злочину.

Скасовано накладений арешт на грошові кошти в сумі 5350 рублів РФ та 189 грн., вилучені у ОСОБА_7 .

Ухвалено повернути ОСОБА_7 вилучені у неї грошові кошти, дві грошові купюри номіналом по 1 000 рублів РФ серії ТХ № 8447465, БС 6688076.

Ухвалено повернути ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1 000 рублів РФ, а саме дві грошові купюри номіналом 500 рублів РФ серії МБ № 5404239, МС № 9545500.

Ухвалено долучені до матеріалів справи СD диски зберігати при матеріалах справи.

Вимоги поданої апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що:

- в матеріалах кримінального провадження наявні звукозаписи судових засідань не належної якості, оскільки під час судового засідання від 14 вересня 2016 року переривається звукозапис судових засідань: з 10 год. 50 хв. 45 с. до 10 год. 51 хв. 24 с.; з 14 год. 23 хв. 48 с. до 14 год. 24 хв. 20 с. При цьому із останнього вище наведеного звукозапису вбачається, що допит свідка ОСОБА_11 не можливо зрозуміти;

- безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про зміну обвинувачення, чим обмежено повноваження прокурора передбачені ст. 338 КПК України;

- безпідставно не прийнято заяву прокурора про відвід судді, чим порушено вимоги ст. 80 КПК України, не оголошено перерву для розгляду заяви та на розподіл її не передано;

- в судовому засіданні 28 вересня 2016 року, відбулася заміна прокурора і новому прокурору суддею не було роз`яснено право на відвід та не з`ясовано чи у нього є відводи;

- суд відмовляючи в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про долучення до справи відео файлів фіксації слідчих дій: огляду місця події від 23 квітня 2016 року, освідування ОСОБА_7 від 24 квітня 2015 року, затримання ОСОБА_7 від 24 квітня 2016 року обґрунтовував своє рішення тим, що фіксація слідчих дій проводилася на відеокамеру «SonyHandycam», а стороною обвинувачення до суду надано відеокамеру «SonyHandycamDCRSR21E», що не є тотожним, але це не відповідає дійсності, крім КПК України не містить вимог про зазначення у протоколі проведення слідчих дій: моделі технічного засобу, серійного номеру, розподільної здатності, функціональних властивостей, кольору, ваги;

- стороною обвинувачення заявлялося близько 5 клопотань про приєднання та відтворення файлів результатів НСРД, які не були задоволені. При обґрунтуванні рішення за клопотаннями суд посилався на те, що сторона захисту при долучені вказаних матеріалів буде клопотати про призначення довготривалих експертиз відео звукозаписів, що затягне час розгляду матеріалів кримінального провадження;

- судом відмолено у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи: постанови про доручення на участь слідчого у проведенні слідчих дій від 23 квітня 2016 року; постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24 березня 2016 року щодо контролю за вчинення злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту; висновків експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин та інших належних та допустимих доказів. Поряд з цим стороні заборонено демонструвати грошові кошти які були предметом неправомірної вигоди;

- стороною обвинувачення заявлялися клопотання про допит свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , однак свідомо не надано стороні обвинувачення будь якої можливості допитати вище зазначених свідків;

- судом безпідставно зроблено висновок, що ОСОБА_11 є агентом правоохоронних органів оскільки останній, згідно інформації Адміністрації ДПСУ з приводу перетину кордону 21 березня 2016 року не значиться, однак вказаний висновок є помилковий адже допитаний начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковник ОСОБА_24 підтвердив, що в разі відсутності бажання у іноземця на проходження паспортного контролю, він в межах пункту пропуску без відповідної реєстрації в системі «Гарт» може перебувати і потім повернутися до РФ. При цьому, суд до виходу у нарадчу кімнату піддав сумніву джерело походження 14 000 рублів РФ переданих ОСОБА_11 правоохоронним органам для викриття протиправної діяльності прикордонників;

- судом зроблено хибний висновок, що ОСОБА_11 не знайомий з іноземцями: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , при цьому на відтворених під час судового засідання записах допиту слідчим суддею вище зазначених свідків, вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили про обставини свого знайомства з ОСОБА_11 у м. Тверь РФ. Крім того, матеріали провадження не містять жодної інформації про відсутність контактів між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 до отримання нею неправомірної вигоди, тому це прямо свідчить про відсутність провокування;

- під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту щодо військовослужбовців, ОСОБА_11 23 квітня 2016 року прямував саме до ОСОБА_25 , однак під час прямування ОСОБА_26 біля шлагбауму зупинила ОСОБА_7 , яка заявила, що останній повинен їй передати за кожного іноземця по 500 російських рублів, таким чином ОСОБА_26 не з власної ініціативи передав ОСОБА_27 грошові кошти. За результатами вказаних дій прокурором в порядку ст. 250 КПК України винесено постанову про проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо ОСОБА_7 до постановлення ухвали слідчого судді, після цього прокурор невідкладно звернувся до Апеляційного суду Сумської області із відповідним клопотанням, яке слідчим суддею було задоволено ;

- судом не надано було можливість стороні обвинувачення допитати ОСОБА_7 , оскільки остання надала суду вільні пояснення щодо інкримінованого їй злочину, а потім відмовилася відповідати на запитання учасників процесу, натомість суд самостійно здійснив допит ОСОБА_7 , після цього допит її було завершено. 28 грудня 2016 року захисником заявлено клопотання про додатковий допит ОСОБА_27 , яке судом було задоволено, в порушення ст. 349 КПК України без з`ясування думки сторони обвинувачення та не змінюючи заздалегідь узгоджений порядок дослідження доказів;

- судом не надано оцінку запиту прокуратури Сумського гарнізону від 16 грудня 2016 року за вих. № 25-3689 та відповіді на вказаний запит Сумського прикордонного загону № 14-14009 від 23 грудня 2016 року, згідно якої в пункті пропуску «Катеринівка» дійсно цілодобово працює магазин безмитної торгівлі «DutyFree» в якому не можливо придбати парфуми, оскільки він здійснює продаж алкогольних і безалкогольних напоїв, а також тютюнових виробів, що повністю спростовує показання ОСОБА_7 про взяття нею особистих коштів у сумі 3 500 рублів РФ для придбання парфумів у вище зазначеному магазині безмитної торгівлі. При цьому, перед заступанням в наряд ОСОБА_7 власноручно проставила підпис в «Журналі обліку заявлених коштів та матеріальних цінностей перед службою», що в неї маються власні кошти в сумі 150 грн.;

- суд у вироку прийшов до суперечливого висновку і зазначає, що грошові кошти вилучені під час огляду місця події ОСОБА_27 не належать, натомість на прикінці вироку суд зазначає про необхідність скасування арешту на кошти вилучені у ОСОБА_7 у сумі 5 350 рублів РФ (в тому числі і 2000 рублів РФ предмет злочину) та 189 грн. та повернення грошових коштів останній;

- судом безпідставно визнано неналежним та недопустимим доказом протокол контролю за вчиненням злочину із-за не звернення органу досудового розслідування, в порядку ст. 257 КПК України з відповідним клопотанням, оскільки грифи секретності з протоколів НСРД були зняті до виділення матеріалів стосовно ОСОБА_7 у окреме провадження, що виключає необхідність звернення з відповідним клопотанням в порядку ст. 257 КПК України;

- судом безпідставно визнано недопустимим доказом протокол огляду місця події, оскільки вказана слідча дія проводилася чоловіками, після повідомлення ОСОБА_7 того, що грошові кошти у неї знаходяться у спідній білизні до вказаної слідчої дії був залучений слідчий жіночої статі ОСОБА_28 та поняті жіночої статі ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , всі вони були скеровані до окремого приміщення де відеозйомка не проводилася і ОСОБА_7 видала наявні в неї грошові кошти, таким чином при проведенні вказаної слідчої дії прокурором дотримано засади поваги до людської гідності. При цьому допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 пояснили, що до Курбацької будь якого примусу застосовано не було, остання добровільно видала грошові кошти;

- висновки суду про необхідність застереження виправлень всіма учасниками у протоколі огляду місця події від 23 квітня 2016 року є безпідставними, оскільки свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 під час ознайомлення з протоколом виявили в ньому описку, яка була прокурором ОСОБА_34 виправлена і тільки після цього протокол був підписаний понятими та учасниками слідчої дії;

- висновки суду про незаконне залучення слідчої СВ Глухівського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_35 оскільки про останню відсутні відомості в ЄРДР є помилковими, оскільки вказана слідча залучалася на підставі доручення слідчого військової прокуратури Сумського гарнізону від 23 квітня 2016 року рішенням ВО заступника начальника слідчого відділу Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_18 , в якості учасника і до складу групи слідчих не включалася;

- судом зроблено помилковий висновок про фактичне затримання ОСОБА_7 о 23.40 год. 23 квітня 2016 року, оскільки остання мала можливість вільно пересуватися, а затримання відбулося 01 год. 45 хв. 24 квітня 2016 року після добровільної видачі предмету неправомірної вигоди, в результаті чого ОСОБА_27 зробила запис: «підстави затримання мені зрозумілі, заяв, скарг, клопотань не маю»;

- судом безпідставно зроблено висновок про те, що розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 іноземці не чули, оскільки при допиті свідка ОСОБА_12 останній категорично зазначив, що жінка прикордонник розмовляла з ОСОБА_26 «грубо» та «дерзко», а після прибуття оперативних працівників ОСОБА_27 голосно кричала іноземцям про швидке залишення території пункту пропуску;

- судом не проаналізовано показання свідка ОСОБА_24 та зроблено висновок, що останньому нічого по справі не відомо, однак свідок є безпосереднім керівником Курбацької і під час його допиту встановлено, що остання після отримання інформації від іноземців про мету перетину кордону України старшому зміни про це не доповіла хоча повинна. Свідок також пояснив, що під час несення служби з охорони державного кордону військовослужбовцям заборонено мати при собі іноземну валюту та грошові кошти в сумі 170 грн.;

- судом безпідставно визнано неналежним доказом експертизу з дослідження речовин хімічних виробів та спеціальних хімічних речовин, оскільки при відкритті матеріалів кримінального провадження сторона захисту була проінформована про її призначення, однак ознайомлена була, в порядку ч. 11 ст. 290 КПК України, після отримання її результатів, що не заборонено.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, виправдану ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_10 , які просили виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З урахуванням того, що клопотання заявлені прокурором у поданій апеляційній скарзі не були вмотивовані відповідно до положень передбачених ч.3 ст. 404 КПК України, а пояснення в суді апеляційної інстанції в частині дослідження клопотань фактично були вмотивовані тим, що прокурор не погоджується з наданою ним оцінкою судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах кримінального провадження звукозаписи судових засідань допиту свідка ОСОБА_11 не належної якості, на думку колегії не заслуговує на увагу, оскільки в цілому зміст його показань, при наявності певних перешкод, все ж таки можливо зрозуміти, що на думку колегії не може бути безумовною підставою для скасування вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги в іншій частині, то колегією суддів приймається до уваги, що відповідно до положень ч.3 ст. 363 КПК України за відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

У ст. 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту звукозапису судового засідання від 28 грудня 2016 року (т.2 а.п. 100) прокурор заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для реалізації своїх прав на заявлення клопотань, зазначивши при цьому, що до дебатів сторона обвинувачення не підготовлена, тому свою позицію потрібно узгоджувати з керівником прокуратури.

Однак, судом першої інстанції, було зазначено, що від прокурора не надійшло жодного клопотання яке вартувало уваги та ухвалено про закінчення з`ясування обставин справи і перейти до судових дебатів, при цьому, в порушення порядку передбаченого ст. 350 КПК України, не було заслухано думку щодо цього клопотання інших учасників судового провадження та не постановлено ухвалу про його задоволення чи відмову у його задоволенні, що фактично свідчить про не вирішення клопотання у порядку передбаченому законом, що відповідно до положень ч.3 ст. 363 КПК України не давало підстав для закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами та переходу до судових дебатів.

Так, зі звукозапису судового засідання від 06.01.2017 року вбачається, що прокурор в порядку реалізації свого права на заявлення клопотань, яке не було вирішено судом, вже під час судових дебатів заявив клопотання в порядку передбаченому ст. ст. 338, 341 КПК України зазначивши, що висунуте обвинувачення потребує зміни.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Положеннями ч. 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 15 ст. 36 КПК України, прокурор має право на зміну обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 364 КПК України якщо під час судових дебатів виникне потреба подавати нові докази, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, після закінчення якого знову відкриває судові дебати з приводу додаткового дослідження обставин.

Прокурор звертаючись з клопотанням (а.п. 133) навів відповідні мотиви, що викликають потребу у відновленні з`ясуванні обставин, встановлених під час кримінального провадження, однак суд констатуючи про неможливість зміни обвинувачення під час судових дебатів не врахував положення ч.1 ст. 338 КПК України яка передбачає, що прокурор може змінити обвинувачення під час судового розгляду, при цьому параграфом 3 глави 28 КПК України визначено процедуру судового розгляду, яка фактично закінчується виходом суду до нарадчої кімнати.

Таким чином, зазначене потягло за собою обмеження права прокурора на зміну обвинувачення та фактичний розгляд обвинувачення і виправдання особи за обвинуваченням, яке сторона обвинувачення мала намір змінити.

Вищезазначені порушення вимог КПК України є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону (ч.1 ст. 412 КПК України), що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 415 КПК України є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки зазначені істотні порушення (з урахуванням положень ч.3 ст. 404 КПК України, вимог поданої апеляційної скарги, з урахуванням принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) не може бути усунуто судом апеляційної інстанції.

З урахуванням зазначеного доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині підлягають задоволенню.

Такими, що заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в судовому засіданні 28 вересня 2016 року після заміна прокурора, прокурору ОСОБА_6 , який став приймати участь у кримінальному провадженні в порушення положень передбачених ч.1 ст. 344 КПК України суддею не було роз`яснено право на відвід та не з`ясовано чи у нього є відводи, що також свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч.1 ст. 412 КПК України).

Також, на думку колегії обгрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора з приводу суперечливого висновку суду про грошові кошти вилучені під час огляду місця події у Курбацької в сумі 5 350 рублів РФ (в тому числі і 2000 рублів РФ предмет злочину), 189 грн. та про повернення грошових коштів останній.

Зі змісту «Журналу обліку заявлених коштів та матеріальних цінностей перед службою», який був досліджений судом першої інстанції вбачається, що у Курбацької маються власні кошти в сумі 150 грн.

Із мотивувальної частини вироку суду вбачається, що обвинувачена ОСОБА_27 видала грошові кошти: 5350 рублів РФ та 189 грн.

Із вище зазначених 5250 рублів РФ, 2 купюри по 1 000 рублів (серії ТХ № 8447465 та БС № 6688076) світилися в ультрафіолетовому світлі лампи жовто зеленим кольором.

Даючи пояснення суду ОСОБА_27 пояснила, що гроші які виявили нібито у неї слідчою, у вагончику з`явилися не відомо звідкіль.

Таким чином, суд досліджуючи обставини справи заслухавши обвинувачену з`ясував, що виявлені кошти під час обшуку у окремому вагончику Курбацькій не належать, разом з тим в мотивувальній частині констатував, що вище зазначені грошові кошти, а саме 5 250 рублів РФ (з яких 2 купюри по 1 000 рублів серії ТХ № 8447465, БС № 6688076 (які світилися в ультрафіолетовому світлі лампи жовто зеленим кольором) необхідно повернути ОСОБА_7 .

З вище наведеного вбачається, що судом першої інстанції у судовому рішенні викладено висновки, які містять істотні суперечності, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та відповідно до ч. 1 ст. 415 КПК України підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки, з урахуванням, в тому числі, і вимог поданої апеляційної скарги щодо направлення кримінального провадження на новий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості самостійно усунути зазначені суперечності.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки доводів апеляційної скарги в іншій частині, так як зазначені питання можуть бути вирішеними лише під час нового судового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 , яким її виправдано за ч. 1 ст. 368 КК України в зв`язку з недоведеністю її вини у вчинені даного злочину скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2