Комінтернівський районний суд м.Харкова
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

з участю захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002138 від 14 вересня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Р/Цхири Гальського району, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешкаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
14 вересня 2015 року приблизно о 14.30 год. Мікая Вазгені, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням в житло, вступив в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та реалізуючи спільний умисел, діючи разом, підійшли до б. АДРЕСА_3 , де діючи по раніш досягнутій домовленості, ОСОБА_8 відійшов на деяку відстань, щоб спостерігати за навколишнім оточенням для попередження іншої особи у разі виникнення небезпеки або появи сторонніх осіб, а інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження за допомогою фомки віджав вікно та сповістив про це ОСОБА_9 , після чого вони таємно проникли з середину квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 2700 доларів США, що згідно курсу НБУ на 14 вересня 2015 складає 58586, 36 грн., мобільний телефон «Леново S920» вартістю 2070 грн., золотий ланцюжок вагою 36,6 грамів, золоті сережки вагою 2 грама, загальною вартістю 1795,41 грн., фотоапарат «Олімпус Fe 4000», вартістю 615 грн., загальною вартістю 20590,41 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 79176,77 грн.

Проте, дії останніх були помічені власником квартири ОСОБА_10 , який зайшов до квартири та намагався затримати ОСОБА_8 та особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, які в подальшому, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, вийшли за межі свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна та з метою утримання викраденого, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження здійснив напад на ОСОБА_10 під час якого захватив рукою шию потерпілого ОСОБА_10 та почав душити, а ОСОБА_8 почав вириватися з метою скритися з місця вчинення злочину з викраденим майном.

Надалі, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження шляхом нанесення неодноразових ударів потерпілому ОСОБА_10 зміг зламати його опір та втекти з місця вчинення злочину, а ОСОБА_8 з викраденим мобільним телефоном «Леново S920» був затриманий потерпілим ОСОБА_10 .

Таким чином ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно 14 вересня 2015 року приблизно о 14.30 год. разом з ОСОБА_11 з метою крадіжки майна проникли у квартиру АДРЕСА_5 , де викрали гроші 2700 доларів США, золоті сережки, золотий ланцюжок, фотоапарат, мобільний телефон, а коли намагалися покинути квартиру, були помічені власником квартири. ОСОБА_11 зміг скритися з місця злочину, а він був затриманий власником квартири ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_8 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_8 визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку і відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, а також наявність ряду захворювань: ішемічної хвороби серця, дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби 11 с., 2 ст. CH 1ст., хронічного гастродуоденіту ( а.с.23 т.2).

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 відсутні.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи, тяжкість злочину, особу винного, а саме його позитивну характеристику та відсутність попередніх судимостей, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність ряду обставин, що пом`якшують його покарання, у тому числі і стан його здоров`я, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, а тому приходить до висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 72 КК України ОСОБА_9 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 вересня 2015 року і до дня зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а саме до 11 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 111500 грн. та моральної шкоди у сумі 50000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, як визнаний ОСОБА_12 .

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 300 від 21.09.2015р. та № 4406 від 13.10.2015 року про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять у загальній сумі становлять 2025, 54 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 ( три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти у залі суду негайно.

Застосувати щодо засудженого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Покласти на засудженого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

Попередити засудженого ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати час знаходження ОСОБА_7 під вартою з 14 вересня 2015 року до дня зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а саме до 11 січня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду -111500 (сто одинадцять тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду 50 000 грн. ( п`ятдесят тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 2025, 54 грн. ( дві тисячі двадцять п`ять грн. 54коп.).

У відповідності до вимог ст..100 КПК України -речовий доказ по справі мобільний телефон, вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 , згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1