печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2986/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
20.01.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про арешт майна, що було вилучено під час огляду у кримінальному провадженні № 0000083.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість поданого клопотання та необхідності забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи військової частини НОМЕР_1 шляхом зловживання службовим становищем заволоділи військовим майном 6 радіостанціями «Моторола DP4601», загальною вартістю 75875 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 приблизно рік тому через мережу Інтернет познайомився з жителем міста Києва ОСОБА_5 , після чого вони тривалий час спілкувалися за допомогою мобільного зв`язку. ОСОБА_5 використовує абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 . Літом 2016 року ОСОБА_5 запропонував йому продати наявні в нього радіостанції «Моторола DP4601» та «Моторола DP4801» за допомогою Інтернет мережі «OLX.ua» за суму в розмірі 350 дол. США кожна, на що він погодився. Після цього ОСОБА_4 вніс на сайт «OLX.ua» інформацію про продаж радіостанцій «Моторола DP4601» та «Моторола DP4801» за суму по 16 000 грн. кожна.

В ході проведення службового розслідування представниками військової частини НОМЕР_1 встановлено, що в Інтернет мережі «OLX.ua» виставлені на продажу радіостанції «Моторола DP4601» та «Моторола DP4801», які рахуються за військової частиною НОМЕР_1 , які були викрадені.

У подальшому, дізнавшись, що указані радіостанції були викрадені із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_4 добровільно видав 7 радіостанцій представникам військової частини, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 30.11.2016.

Зокрема, згідно довідки, ОСОБА_4 добровільно видано наступні радіостанції:

1) Motorola DP-4801 UNF №871TQH3105;

2) Motorola DP-4801 UNF №871TQH3692;

3) Motorola DP-4601 UNF №821TQH1080;

4) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3685;

5) Motorola DP-4601 UNF №821TQH1229;

6) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3173;

7) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3702.

13 січня 2017 року слідчим в ОВС слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 проведено огляд приміщення вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні радіостанції:

1) Motorola DP-4801 UNF №871TQH3105;

2) Motorola DP-4801 UNF №871TQH3692;

3) Motorola DP-4601 UNF №821TQH1080;

4) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3685;

5) Motorola DP-4601 UNF №821TQH1229;

6) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3173;

7) Motorola DP-4601 UNF №821TQH3702 із зарядними пристроями та батареями живлення та формулярами.

Постановою слідчого у вказаному кримінальному провадженні від 13 січня 2017 року вилучені в ході огляду речі та документи, а саме радіостанції із зарядними пристроями, батареями живлення та формулярами (документами), визнано речовими доказами.

Того ж дня слідчим призначено судово-товарознавчу експертизу щодо вартості вказаних радіостанції на момент їх викрадення та на даний час.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети можуть бути використані з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та грошових коштів.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на радіостанції Motorola DP-4801 UNF №871TQH3105; Motorola DP-4801 UNF №871TQH3692; Motorola DP-4601 UNF №821TQH1080; Motorola DP-4601 UNF №821TQH3685; Motorola DP-4601 UNF №821TQH1229; Motorola DP-4601 UNF №821TQH3173; Motorola DP-4601 UNF №821TQH3702 із зарядними пристроями, батареями живлення та формулярами до них (документами).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1