Справа № 592/8982/16-к
Провадження № 1-кп/592/120/17
УХВАЛА

05 січня 2017 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0005550 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що фактично обвинувачений переховується від суду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

ЄСПЛ неодноразово, зокрема в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України", яке набуло статусу остаточного 21.07.2011 р., в рішенні в справі «Чеботар проти Молдови», яке набрало статусу остаточного 13.11.2007 р. зазначає, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року).

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботар проти Молдови" від 13 листопада 2007 року).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботар проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 р., яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 р., слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином сповіщений про день та час розгляду кримінального провадження, не прибув за викликом у судове засідання без поважних причин.

30 вересня та 12 жовтня 2016 року суд постановляв ухвали про привід обвинуваченого, однак останнього не було доставлено в судове засідання.

Згідно рапортів інспекторів Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУ НП в Сумській області встановити місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 не вдалося за можливе та його місце перебування невідоме.

02 листопада 2016 року суд надав дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд вважає, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а саме обставин, передбачених п. 3 цієї статті недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-179, 181, 183, 193, 194, 196, 315 КПК України, суд, -

постановив:

1. Відмовити в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

2. Обрати запобіжний захід особисте зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_5 .

3. Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися та не впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Строк, на який покладено обов`язки на обвинуваченого - два місяці.

Мотиви застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості; є достатньо підстав вважати, що існує ризик того, що може переховуватися від суду; офіційно не працює.

4. Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання, вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1