АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/484/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/102/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника заявників

адвоката ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника-адвоката ОСОБА_14 на ухвалу Шумського районного суду від 30 січня 2017 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шумського районного суду від 30 січня 2017 року клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено: накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_16 , дата прийняття рішення 27.09.2006 року, дата внесення запису 27.09.2006 року; накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_2 , загальною площею 233,3 кв.м., житловою 116,3 кв.м., право власності на які зареєстровано за ОСОБА_16 , дата державної реєстрації 02.09.2015 року, підстава виникнення -свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане 07.09.2015 року Реєстраційною службою Шумського районного управління юстиції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_13 просить ухвалу суду про накладення арешту на майно скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про накладення арешту на вказане нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_16 .. Вважає вказану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки суд не перевірив та не встановив наявність належних підстав для накладення арешту на майно, яке належить його дружині. Посилається на те, що суд розглянув клопотання у відсутності його захисників та з порушенням строків.

У змінах до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_14 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_13 просить ухвалу суду першої інстанції від 30 січня 2017 року про накладення арешту на майно скасувати та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції. Посилається на те, що при вирішенні клопотання суд не врахував правової позиції Верховного Суду України щодо джерел походження коштів при набутті майна під час шлюбу та вказує на упередженість судді ОСОБА_1 у розгляді справи.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтримали апеляційну скаргу та зміни до неї частково, просять скасувати ухвалу суду, заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представника ОСОБА_12 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_13 із змінами слід залишити без задоволення з таких підстав.

Вироком Шумського районного суду від 20 грудня 2016 року ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк три роки.

Цим вироком частково задоволено цивільний позов потерпілих та постановлено стягнути із ОСОБА_13 в користь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 по 200 000 гривень кожному моральної (немайнової) шкоди.

27 січня 2017 року, до набрання вироком законної сили, заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернулися в суд із клопотанням та просили в порядку забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні накласти арешт на 1/2 частину нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_2 та складається із житлового будинку, загальною площею 233,3 кв.м., гаража площею 17,85 кв.м., літньої кухні, площею 119,24 кв.м., хліва та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,9 кв.м., які зареєстровані за ОСОБА_16 і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_16 та ОСОБА_13 ..

Колегія суддів вважає, що суд, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, відповідно до ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, суд вірно вказав, що арешт майна є тимчасове позбавлення за ухвалою суду права на відчуження та розпорядження майном, щодо якого існують підстави вважати, що воно підлягає для забезпечення цивільного позову, зокрема, запобігти можливості його пошкодити, знищити, відчужити.

Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди (цивільного позову), завданої внаслідок кримінального правопорушення за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив, що є достатні підстави вважати майно, на яке заявники просять накласти арешт, відповідає вимогам ст.170 КПК України та може бути використано з метою відшкодування шкоди, для забезпечення цивільного позову потерпілих.

При цьому, судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_16 , дата прийняття рішення 27.09.2006 року, дата внесення запису 27.09.2006 року; право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_2 , загальною площею 233,3 кв.м, житловою 116,3 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_16 , дата державної реєстрації 02.09.2015 року, підстава виникнення - свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане 07.09.2015 року реєстраційною службою Шумського районного управління юстиції.

Суд першої інстанції також перевірив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 з 04.10.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, тому 1/2 частина нерухомого майна, на яке заявники просять накласти арешт і зареєстроване за ОСОБА_16 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_13 та ОСОБА_16 як подружжю.

Щодо розміру цивільного позову, то він є обґрунтованим зважаючи на те, що ОСОБА_13 засуджений за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене майно.

Щодо посилання апелянта на порушення судом розгляду клопотання про арешт майна, то воно є необґрунтованим, оскільки клопотання вирішено судом в порядку встановленому законом, упередженості судді не встановлено, а клопотань про залучення до участі захисників ОСОБА_13 , в судовому засіданні, не заявляв.

Водночас, суд помилково, у вступній частині ухвали, зазначив статус ОСОБА_13 як засудженого, що не впливає на суть вирішення клопотання.

Щодо правового висновку, на який посилається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 , то він зроблений Верховним Судом України у спорі між подружжям про належність майна до спільної сумісної власності подружжя та не стосується вирішення питання арешту майна.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про арешт майна є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування- немає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника-адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення, а ухвалу Шумського районного суду від 30 січня 2017 року про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2