19.06.2017
В И Р О К
Іменем України
19 червня 2017 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000028 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, зареєстрований за адресую: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України,
встановив:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт, згідно змісту якого, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника радіостанцій взводу пересувних засобів зв`язку вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в один із днів травня 2015 року, знаходячись по місцю служби у вузлі зв`язку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_3 , маючи вільний доступ до приміщення вузла зв`язку, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна шляхом обертання його на свою користь, таємно викрав військове майно одну портативну цифрову радіостанцію транкінгового радіозв`язку торгової марки «Motorola» модель DP-4601, а саме Motorola DP-4601 UNF № 821TQК3685, вартістю 17 600,54 грн. та дві портативні цифрові радіостанції транкінгового радіозв`язку торгової марки «Motorola» модель DP-4801, а саме, Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3105 та Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3692, вартістю 19 391,87 грн. кожна, на загальну суму 56 384,28 грн., перенісши їх до своєї особистої шафи, що знаходилась у сусідньому приміщенні, та на наступний день виніс їх за територію військової частини НОМЕР_1 . Цього ж дня, ОСОБА_5 переніс радіостанції Motorola DP-4601 UNF № 821TQК3685, Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3105 та Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3692 до відділення «Приватбанку», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , біля якого продав їх ОСОБА_6 за 12 000 гривень, з розрахунку 4 000 грн. за кожну радіостанцію, тим самим завдавши державі збитки. При цьому, ОСОБА_6 не був обізнаним щодо походження вказаних радіостанцій.

ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились викраденні військо службовцем іншого військового майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 410 КК України.

Під час судового розгляду між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , 29.05.2017 року укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості за участю захисника ОСОБА_4 .

Угода підписана сторонами та подана під час судового розгляду.

За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 410 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор, та обвинуачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільняється від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином тяжким.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 29.05.2017 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 410 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 410 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені статті 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: радіостанції Motorola DP-4601 UNF № 821TQК3685, Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3105 та Motorola DP-4801 UNF № 871TQH3692 повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1 100,50грн.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1