печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
28 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілого

ПАТ «Державна продовольчо зернова корпорація України» - ОСОБА_13 ,

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відносно вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :
На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт вкримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 24.05.2016 року відносно вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор та представник потерпілого вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Захисники- адвокати та обвинувачені не заперечували проти призначення обвинувального акту в судове засідання, разом з тим зазначили про необхідність одночасного розгляду вказаного кримінального провадження з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_14 , яке направлене для розгляду до суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. 32 , 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання, не укладалась.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення- це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Між тим, частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

В направленому на адресу суду обвинувальному акті викладено лише обставини встановлені досудовим розслідуванням кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України, разом з тим зазначений обвинувальний акт, не містить формулювання обвинувачення відносно кожного із обвинувачених.

Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за цим процесуальним рішенням фактично є підозрюваними.

З тексту обвинувального акту вбачається, що формулювання обвинувачення, яке в ньому зазначено, не відповідає тим фактичним обставинам, які встановлені в ході досудового розслідування та які за своїм змістом є значно більшими, ніж висунуте обвинувачення. Так викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину (вина, мотив та мета, а також спосіб, місце, обстановка, засоби та знаряддя вчинення злочину), в яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України.

Вказані обставини, грубо порушують положення ч.3 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, що знайшло своє відображення в правовій позиції, висловленій в рішенні ЄСПЛ : «Абрамян проти Росії», відповідно до якої Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто.

Крім цього, відповідно до ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту та повинен відповідати положенням ст. 109 КПК України.

Ст. 109 КПК України визначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
2. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з розділу 1. долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр) «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії», в ньому не вказана жодна з проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, натомість вказаний перелік процесуальних та позапроцесуальних документів, вказівка на які, відповідно до положень ст. 109 КПК України не передбачена.
Поряд із згадуваним, в розділі 1 Реєстру не вказано час проведення жодної процесуальної дії, що є порушенням п.1 ч.2 ст. 109 КПК України.
Розділ 2 реєстру матеріалів досудового розслідування, долучений до даного обвинувального акту містить дані щодо прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень.

Так, відповідно до ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
2. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.
3. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Між тим в даному розділі Реєстру не вказані процесуальні рішення слідчих суддів, прийняті в ході досудового розслідування, які всупереч положень ст. 109 КПК України зазначені в Розділі 3 реєстру.
Розділ 3 реєстру матеріалів досудового розслідування, долучений до даного обвинувального акту , всупереч положень ст. 109 КПК України не містить даних щодо заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовані в ході досудового розслідування, а в графі «вид заходу» містить дані щодо ухвал слідчих суддів.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України та вважає за доцільне повернути означений акт прокурору.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді застави у розмірі 300 мінімальних запобітних плат на особисте зобов`язання, колегія суддів враховує тяжкість та характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, інші данні про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були враховані колегією суддів Апеляційного суду м. Києва при застосуванні ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді застави та які на даний час не змінилися, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава у визначеному розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не находить підстав для задоволення даного клопотання.

Також враховуючи положення ст. 315 КПК України колегія суддів вважає продовженим раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 104, 291, 314 КПК України,
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 24.05.2016 року відносно вчинення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання, ОСОБА_11 у вигляді застави - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3