АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/812/16-к Номер провадження 11-кп/786/364/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 186 КК-Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000185 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Карлівка Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючий , раніше судимий:

- 01.02.2011 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 28.10.2011 року Диканським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 25.01.2012 року Октябрьським районним судом м. Полтава за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Звільнений з місць позбавлення волі 23.05.2016 року по відбуттю строку покарання,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Постановлено відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання час його утримання під вартою в період з 11 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зазначив, що він цього злочину не вчиняв, а обмовив себе у результаті застосованого до нього на досудовому слідстві психічного та фізичного насильства.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_8 , 11 липня 2016 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на зупинці громадського транспорту «Площа слави» на вул. Леніна в селищі Диканька Полтавської області, діючи повторно, намагався викрасти золотий ланцюжок з потерпілої ОСОБА_9 з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме підійшовши до потерпілої ззаду, обома руками схопив за золотий ланцюжок, який висів на її шиї, спробувавши його зірвати, однак потерпіла ОСОБА_9 схопивши руками золотий ланцюжок, внаслідок чого він порвався, пешкодила його викласти, ОСОБА_8 будучи поміченим пасажирами автобуса, який під`їхав до зупинки, намагався втекти, але був затриманий громадянами, у зв`язку з чим ОСОБА_8 свій злочинний намір , направлений на відкрите заволодіння золотого ланцюжка, до кінця не довів з причин, що не залежали від його волію.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд зясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема технічного запису судового засідання, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого, та інших учасників судового провадження всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а його позиція добровільна, роз`яснив ОСОБА_8 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, не встановлено.

За таких обставин суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 та визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися і проти дослідження доказів в зазначеному порядку ніхто не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404, ч.2 ст.394 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ОСОБА_8 оспорює в апеляційній скарзі, оскільки ціобставини, докази та законність їх отримання у судовому засіданні ніким не оспорювалися і вони судом не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Доводи скарги обвинуваченого про самообмову внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства є безпідставними.

Як слідує із матеріалів провадження в ході досудового слідства ОСОБА_8 про застосування до нього фізичного чи психічного насильства не заявляв, хоча не був позбавлений такої можливості. Не заявляв про це обвинувачений і в суді першої інстанції.

До того ж суд у вироку не посилався на показання ОСОБА_8 , які він давав на стадії досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи скарги обвинуваченого про самообмову внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства, як намагання ОСОБА_8 уникнути відповідальності за вчинене.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкостів чиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який має не зняті і не погашені судимості за вчинення умисних злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих обставин, та наявність обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і призначив йому покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, підстави для скасування судового рішення та задоволення скарги обвинуваченого відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2017 року стосовно нього - без зміни.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуваннЯ покарання час його утримання під вартою в період з 11 липня 2016 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .