УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2017 року року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0005907, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Свердловськ, Російська Федерація, громадянин України, росіянин, з середньою освітою, у шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, директор будівельної компанії «ПМП Міраж», зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст.296 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 27.07.2017 надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.05.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, що скоєне за таких обставин.

У ОСОБА_4 під час його телефонної розмови з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, через що ОСОБА_4 вирішив приїхати на житловий масив Сирець, щоб розібратись з ОСОБА_7 .

Приблизно о 23.50 хв. 20.05.2017 ОСОБА_4 приїхав за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 41 Б та, побачивши біля під`їзду автомобіль марки «Шевроле» моделі «Авео», в якому знаходився потерпілий ОСОБА_8 , озброївшись металевою трубою, почав бити по кузову автомобіля, вибив вікно зі сторони водія та почав наносити тілесні ушкодження по лівій руці ОСОБА_8 .

У подальшому дії ОСОБА_4 були зупинені іншими особами, після чого останній припинив свої хуліганській дії та був затриманий.

На думку слідчого, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний свою вину визнав, повністю відшкодував матеріальну шкоду, має намір відшкодувати моральну шкоду, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштований, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч.2 ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком, у даному випадку, є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Разом з тим, відповідно до практики ЄСПЛ з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії малоймовірними з огляду на поведінку підозрюваного у період проведення досудового розслідування, яке триває понад 2 місяці, ОСОБА_4 , перебуваючи у статусі підозрюваного з 21.05.2017, спроб, спрямованих на переховування не вживав, що у сукупністю з повідомленими підозрюваним обставинами особистого життя, ставити які під сумнів у суду немає підстав.

Крім того, долучені до клопотання матеріали не дають підстав вважати реальним існування ризику щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Водночас, враховуючи, що для встановлення відомостей про події та факти кримінального правопорушення, необхідно проведення допиту осіб, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вдатися до дій, пов`язаних з незаконним впливом на свідків чи інших учасників провадження.

На переконання слідчого судді, прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК та доведеним під час розгляду ризикам.

Зазначене приводить до висновку, що наведені стороною обвинувачення фактори та обставини не є переконливими та достатніми для задоволення ініційованого клопотання.
Приймаючи до уваги зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 199, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотанняслідчого СВ ВП №2Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок прибувати до слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Крім того, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків встановити по 20 серпня 2017 включно.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1