Справа № 128/2550/16-к
ВИРОК
Іменем України
23 лютого 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000759 від 01.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заруддя, Оратівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 31.05.2016 року близько 19:00 години, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла між ним та його співмешканкою ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення їй фізичного болю та тілесних ушкоджень умисно взяв ОСОБА_5 двома руками за голову та вдарив її головою об стіну будинку, після чого наніс їй один удар ногою по правій нозі вище коліна. Вказаними діями ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі та синець на правому боці стегна, які згідно висновку експерта № 851 від 01.06.2016 року належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно він 31.05.2016 року, повернувся до дому в нетверезому стані і всварці, яка виникла між ним та ОСОБА_5 , яка була його співмешканкою, взяв її двома руками за голову та вдарив її головою об стіну будинку, після чого наніс їй один удар ногою по правій нозі вище коліна. Після цього ОСОБА_5 викликала поліцію та було складено протокол. Разом з ОСОБА_5 він має спільну дитину, з потерпілою примирився, просив в неї пробачення в той же день.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню відповідно ст. 349 КПК України. Учасники процесу правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, при цьому судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений злочин скоїв вперше, розкаявся у скоєному, перебував з потерпілою у фактичних шлюбних відносинах, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд встановив щире каяття.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є під вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не обирається.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1