Справа № 314/358/14-к Провадження № 1-кс/314/35/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2014 року м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185, ч. 2 ст. 297, ч.3 ст.15, ч.2 ст.297 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Значково Вільнянського району Запорізької області, громадянину України, освіта: середньо-спеціальна, не працює, не одружений, проживає без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:
16.01.2014 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185, ч. 2 ст. 297, ч.3 ст.15, ч.2 ст.297 КК України, ОСОБА_5 .

Згідно з матеріалами клопотання 15.01.2014 та 16.01.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що на початку вересня 2013 року, у вечірній час, він, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, прийшов на кладовище в с.Павлівське, Вільнянського району, Запорізької області, де з місця поховання ОСОБА_6 , застосовуючи м`язову силу рук і ніг, витяг з землі металевого стола, вартістю 300 гривень, і з викраденим зник з місця вчинення злочину.

Тим самим своїми умисними діями ОСОБА_5 незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальні збитки на вказану суму.

В середині вересня 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, прийшов на кладовище в с.Павлівське, Вільнянського району, Запорізької області, де з місця поховання ОСОБА_8 , застосовуючи м`язову силу рук і ніг, витяг з землі металевого стола, вартістю 300 гривень, і з викраденим зник з місця вчинення злочину.

Тим самим своїми умисними діями ОСОБА_5 , повторно незаконно заволодів предметами що знаходяться на могилі ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальні збитки на вказану суму.

В кінці жовтня 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон NOKIA 105, вартістю 300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

В середині листопада 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, , з корисливих мотивів, прийшов на кладовище в с.Павлівське, Вільнянського району, Запорізької області, де з місця поховання ОСОБА_11 , застосовуючи м`язову силу рук і ніг, намагався витягти з землі металевого стола, при цьому ногою пошкодив встановлену на даній могилі мармурну вазу, але дії останнього були помічені жителями с.Павлівське, Вільнянського району, після чого ОСОБА_5 припинив свої злочинні дій, і зник з місця скоєного злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріальні збитки на загальну суму 250 гривень.

В кінці листопада 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого таємно, повторно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон SAMSUNG C 250, вартістю 250 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

В кінці грудня 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, прийшов на кладовище в с.Павлівське, Вільнянського району, Запорізької області, де з місця поховання ОСОБА_13 , застосовуючи м`язову силу рук і ніг, намагався витягти з землі металевий стіл, але дії останнього були помічені жителями с.Павлівське, Вільнянського району, після чого ОСОБА_5 припинив свої злочинні дій, і зник з місця скоєного злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріальні збитки на загальну суму 200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень: передбачених ч.1 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 297 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незакінчений замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ч.2 ст. 297 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене повторно, з корисливих мотивів.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тим обставинами, що ОСОБА_5 , не має постійного місця проживання, ніде не зареєстрований, також ОСОБА_5 ніде не працює, законних джерел для існування не має, на життя заробляє шляхом вчинення крадіжок предметів з могил та крадіжок особистого майна громадян, що свідчить про можливість вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням встановлених обставин, може переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім цього, просили взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків (відсутнє постійне місце працевлаштування), не має постійного місця проживання, що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Підозрюваний просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пояснивши, що не має наміру переховуватися від слідства та суду, визнає своє вину. Також зазначив, що за першою вимогою з`являється до слідчого, в нього є мобільний телефон та має гроші, щоб доїхати до Вільнянського РВ. Підтвердив, що офіційно не працює, але підробляє у людей, допомагає по господарству. Зараз він проживає у свого друга, оскільки він виховувався в інтернаті, і свого житла не має.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185, ч. 2 ст. 297, ч.3 ст.15, ч.2 ст.297 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування цих ризиків зазначає, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, може впливати на свідків та потерпілих, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя не може погодитися з такими висновками сторони обвинувачення.

Так, твердження слідчого про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Ризики переховування підозрюваного від правосуддя, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших кримінальних правопорушень не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого постійного місця проживання. Також судом встановлено, що ОСОБА_5 добровільно з`являється до органу досудового розслідування на кожну вимогу слідчого. Даний факт у судовому засіданні було підтверджено слідчим ОСОБА_4 .

Не надано слідчим і прокурором доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного на потерпілих та свідків.

Також в матеріалах клопотання є характеристика з місця проживання, яка не містить даних про асоціальну поведінку ОСОБА_5 , ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень

Слідчий суддя не приймає доводи слідчого та прокурора з приводу того, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного, оскільки вважає, що з цього приводу не наведено переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 буде переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що він з`являється до органів досудового слідства, слідчий суддя дійшов до висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, достатньо застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-179, 183-184, 193-194, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.185, ч. 2 ст. 297, ч.3 ст.15, ч.2 ст.297 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по кримінальному провадженню, крім питань, пов`язаних з відшкодування шкоди.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

17.01.2014