справа №619/2608/17
провадження №1-кс/619/1015/17
УХВАЛА

іменем України

16 серпня 2017 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області у кримінальному провадженні №0001197 від 14.08.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України,

встановив
Органом досудового розслідування встановлено, що 14.08.2017 до чергової частини Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 13.08.2017 приблизно о 22 годині невстановлена особа, шляхом розбиття вікна проникла до приміщення літньої кухні, що розташована на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де без застосування фізичного насильства, відкрито викрала його майно, а саме: грошові кошти у сумі 90 гривень, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 1280 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та зарядним пристроєм до нього, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду. Відомості за даною заявою 14.08.2017 внесені Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за №0001197 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.186 КК України. Крім того, 14.08.2017 до чергової частини Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що 11.08.2017 невстановлена особа, шляхом вільного доступу проникла до його житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де без застосування фізичного насильства відкрито заволоділа його грошовими коштами в сумі 100 гривень, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду. Відомості за даною заявою 14.08.2017 внесені Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за №0001203 з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.186 КК України. За результати проведення першочергових слідчих (розшукових) дій 14.08.2017 за підозрою у скоєнні вказаних злочинів у порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 . 15.08.2017 старшим слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у скоєнні ним злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України. Враховуючи зазначене, 15.08.2017 процесуальним керівником у кримінальному провадженні прийнято рішення про об`єднання кримінальних проваджень №0001197 та №0001203 в одне провадження під №0001197. Встановлено, 12.04.2017 ОСОБА_4 слідчим СВ Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000493 від 20.02.2017 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на теперішній час ОСОБА_4 перебуває у розшуку за вчинення даного злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин. Так, 11.08.2017 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи та реалізовуючи свій прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, повторно, направився до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прийшовши до вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 через незачинену хвіртку воріт проник на його територію, де постукавши у вхідні двері будинку та дочекавшись їх відкриття потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 увірвався до приміщення будинку, де знаходився потерпілий. У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_6 припинити неправомірні дії та докинути приміщення будинку, розуміючи той факт, що потерпілим є особа похилого віку та не зможе чинити йому супротив, без застосування фізичного насилля, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 100 гривень, що знаходилися в одній із кімнат будинку на столі під скатертиною, та мобільним телефоном марки «НОКІА» моделі 1280, після чого, з викраденим майном, покинув територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та отримавши реальну можливість розпорядження викраденим ним майном, закінчив скоєння даного злочину.Разом з цим, після зазначених дій, ОСОБА_4 , вирішив повернутись до будинку ОСОБА_6 , розташованому за вищевказаною адресою, де розбивши скло віконної рами, закинув до будинку мобільний телефон марки «НОКІА» моделі 1280, а викрадені грошові кошти у сумі 100 гривень залишив собі.В результаті зазначених дій з боку ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, тобто, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 13.08.2017 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи та реалізовуючи свій прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, повторно, направився до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прийшовши до вказаного вище домоволодіння, ОСОБА_4 , перелізши через паркан, проник на його територію, де шляхом вибиття скла з віконної рами будівлі літньої кухні, проник до її приміщення, де пройшовши до однієї з кімнат, виявив відпочиваючого на ліжку ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_6 припинити неправомірні дії, розуміючи той факт, що потерпілим є особа похилого віку та не зможе чинити йому супротив, без застосування фізичного насилля, почав світити ліхтариком в обличчя ОСОБА_6 та вимагати у нього грошові кошти. Виконуючи вимогу ОСОБА_4 , побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 90 грн. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «НОКІА» моделі 1280 та зарядним пристроєм до нього, який знаходився на столі у кімнаті приміщення літньої кухні, в якій перебував потерпілий ОСОБА_6 . Після вказаних дій ОСОБА_4 з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, тобто, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
До суду надійшло клопотання старшого слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його ризиками, які зазначені у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини справи, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він бажає відшкодувати спричинену потерпілому шкоду.

У судовому захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказав на необґрунтованість клопотання, просив застосувати у відношенні ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід. Також просив врахувати, що відсутні ризики, на які посилається прокурор, органом досудового розслідування помилково кваліфіковані дії підозрюваного за ч.3 ст.186 КК України.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину, наявність даних про його розшук органом досудового розслідування, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст.182 КПК України визначає заставу у розмірі 48000 гривень (30х1600=48000) та вважає, що вона буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення зазначеної застави на підозрюваного покласти обов`язки, які передбачені п.п.2,3,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце його перебування має бути негайно повідомлено його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором ОСОБА_4 в порядку, передбаченому цим КПК України.
Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області та начальника ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)».

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 48000 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у розмірі 48000 гривень на підозрюваного ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не відлучатися із смт Вільшани Дергачівського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 11 жовтня 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1