Провадження № 1-кп/742/95/17
Єдиний унікальний № 742/4789/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуках кримінальне провадження №0001839 від 29.10.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луговики Чорнухинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
28.10.2015 року у вечірній час, близько 22 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані сп`яніння, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 два удари ножем, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки, колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки зліва та черевної порожнини з ушкодженням діафрагми, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_4 є його сусідом, з яким вони підтримували дружні стосунки, при чому останній частенько заходив до нього в гості. 28.10.2015 року близько 20 години ОСОБА_4 також зайшов до нього повечеряти. На момент приходу ОСОБА_4 обвинувачений вже був напідпитку, за вечерею ще пив горілку, а ОСОБА_4 її лише пригубляв. Цього вечора вони спілкувалися, слухали музику та відпрацьовували прийоми рукопашного бою, для чого ОСОБА_6 і приніс до кухні захований у спальні мисливський ніж. Останнє, що пам`ятає обвинувачений цього вечора, це крик ОСОБА_4 , який стрімко вибіг з його квартири, та закривавлений ніж у своїх руках, а перед цим лише демонстрацію прийомів рукопашного бою, що ж відбувалося між цими подіями, а також причину та механізм нанесення ОСОБА_4 ударів ножем зовсім не пам`ятає, оскільки перебував тоді у стані сп`яніння.
Свою вину саме в умисному нанесенні ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 визнав повністю, зауваживши, що через перебування під час вчинення злочину у стані сп`яніння просто не пам`ятає, чому та яким чином їх наносив, у скоєному щиро розкаявся, неодноразово попросивши у потерпілого привселюдного вибачення в судовому засіданні. Цивільний позов ОСОБА_4 обвинувачений також визнав у повному обсязі, повідомивши суд про те, що, усвідомлюючи як свою вину, так і тяжкість наслідків ним скоєного, він у добровільному порядку вже досить тривалий час щомісячно відраховує з кожної пенсії на користь ОСОБА_4 грошові кошти в рахунок заподіяної йому шкоди.
Поряд з визнанням ОСОБА_6 своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина доводиться також і показаннями потерпілого та свідків, а також іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду розповів, що вони з ОСОБА_6 дійсно підтримували добросусідські відносини, хоча в гості до нього він заходив не частіше 1-2 разів на рік. 28.10.2015 року ввечері потерпілий зайшов до ОСОБА_6 віддати платіжки, які забирав з його поштової скриньки, коли того не було у місті, а ОСОБА_6 запросив його на вечерю, під час якої випивав лише ОСОБА_6 , вони спілкувалися та слухали музику, з приводу якої між ними існувало непорозуміння, оскільки ОСОБА_6 подобалося слухати Висоцького, а ОСОБА_4 віддавав перевагу Кругу, тож ходив до кімнати шукати диск з його піснями. ОСОБА_4 підкреслив, що того вечора ОСОБА_6 був дуже п`яний та ледь тримався на ногах. Коли ж потерпілий біля газової плити займався приготуванням собі кави, то ОСОБА_6 розлючено запитав його, чи то він порозкидав у кімнаті всі диски, а після стверджувальної відповіді наніс йому у груди два удари ножем, бо є неврівноваженою людиною, яка до того ж перебувала у стані сп`яніння та неадекватності.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що проживає з ОСОБА_6 у одному будинку та проробив разом з ним усе життя, тому добре його знає та підтримує з ним дружні стосунки, однак не може охарактеризувати його як неврівноважену людину. З потерпілим свідок також проживає у одному будинку, підтримуючи нормальні сусідські відносини, але не такі близькі, які були у ОСОБА_6 з ним за ініціативою останнього. Свідка ОСОБА_8 було запрошено на слідий експеримент з ОСОБА_4 в якості понятого, тому він підтвердив, що всі пояснення потерпілого належним чином заносилися до протоколу слідчого експерименту, зокрема ті, що 28.10.2015 року ввечері на кухні ОСОБА_6 він готував каву, а останній наніс йому два удари ножем у груди, не згадуючи при цьому про механізм їх нанесення та про існування будь-якого конфлікту між ними.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що був присутнім в якості понятого на двох слідчих експериментах: як з потерпілим, так і з обвинуваченим, на одному з яких ОСОБА_6 показував як він тримав ніж у своїх руках, а ОСОБА_4 показував йому прийоми та нападав на нього, як падали та де лежали. Крім того, розповів, що йому відомо про дружні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки також проживає з ними у одному будинку, тому знає, що жодних конфліктів між ними не існувало, навпаки, ОСОБА_6 навіть залишав ОСОБА_4 ключі від своєї квартири на час від`їздів. Сам же особисто за тривалий час товаришування з ОСОБА_6 він жодного разу не бачив його ні у стані сп`яніння, ані у будь-якому іншому неврівноваженому чи неадекватному стані.
Також вина ОСОБА_6 підтверджується наступними документами:
-витягом з кримінального провадження №0001839 (т.1 а.п.1-2), з якого вбачається, що 28.10.2015 року о 22 год 22 хв. до чергової частини Прилуцького МВ УМВС від медсестри ЦМЛ Михалко надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , 06.12.1989 року, надавалася медична допомога у зв`язку з наявністю у нього проникаючих колото-різаних ран грудної клітки, які йому були нанесені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що було встановлено СОГ за результатами виїзду;
-протоколом огляду місця події від 28.10.2015 року з фототаблицею до нього (т.1 а.п.12-18), в ході проведення якого за місцем проживання ОСОБА_6 , на кисті його лівої руки були виявлені плями бурого кольору, схожі на кров, біля табуретки в кухні було виявлено ніж, на лезі якого також малися сліди бурого кольору, схожі на кров, а також сліди бурого кольору, схожі на кров, малися на лицьовому боці холодильника та на плитці у кухні;
-протоколом огляду огляду місця події від 29.10.2015 року з фототаблицею до нього (т.1 а.п.19-22), в ході проведення якого у приймальному відділенні КЛПЗ «Прилуцька ЦМЛ» були виявлені належні потерпілому ОСОБА_4 футболка синього кольору з плямами бурого кольору на ній та двома наскрізними отворами, а також шорти синього кольору та труси сіро-червоного кольору з плямами бурого кольору на них, схожими на кров;
-висновком експерта №228 (т.1 а.п.104-108), яким підсумовано, що не виключається, що знайдена в слідах на трусах, куртці, шортах та шкарпетках, вилучених у потерпілого ОСОБА_4 , на джинсах, вилучених у ОСОБА_6 , а також вслідах на фрагментах тарілки, шпалер та серветки, кров людини належить ОСОБА_4 ;
-висновком експерта №265 (т.1 а.п.118-120), яким підсумовано, що на ручці ножа, вилученого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини чоловічої генетичної статі, яка може належати ОСОБА_4 та не ОСОБА_10 ;
-висновком експерта №98 від 30.11.2015 року (т.1 а.п.125-128), яким констатовано той факт, що ніж, вилучений 28.10.2015 року під час ОМП у квартирі ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , є холодною зброєю, зокрема коротко клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовленою саморобним способом по типу мисливських ножів загального призначення;
-висновком експерта №482 від 01.12.2015 року (т.1 а.п.130-134), яким засвідчено, що тілесні ушкодження (проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітки, колото-різане проникаюче поранення грудної клітки зліва та черевної порожнини з ушкодженням діафрагми), які мали місце у ОСОБА_4 виникли від дії колючо-ріжучого предмета типу ножа, по давності можуть відповідати 28.10.2015 року, а також як кожне окремо, так і в сукупності, вони дійсно є саме тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя. Крім того, експертом зазначено, що враховуючи характер даних тілесних ушкоджень, вони могли утворитися за тих обставин, на які вказує ОСОБА_4 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2015 року з фототаблицею до нього (т.1 а.п.153-157), в ході якого потерпілий ОСОБА_4 надавав пояснення повністю аналогічні тим, що були надані ним безпосередньо в судовому засіданні, вказуючи під час їх надання саме на ті обставини, за яких, на думку експерта (т.1 а.п.134), і могли утворитися нанесені йому тілесні ушкодження.
Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_6 , наданих ним під час слідчого експерименту від 07.12.2015 року (т.1 а.п.148-149), оскільки безпосередньо в судовому засіданні він пояснював, що не пам`ятає ні причини, ані механізму нанесення ударів ОСОБА_4 , оскільки перебував у стані сп`яніння, а тому надані ним під час проведення слідчого експерименту пояснення щодо необережного нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок випадкового падіння останнього на ніж суд розцінює виключно як захисну версію обвинуваченого, яка не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні під час безпосереднього дослідження зібраних в межах даного кримінального провадження доказів, зокрема і за результатами дослідження відеофіксації цього слідчого експерименту (т.1 а.п.184), після перегляду якої очевидним стало те, що на кухні ОСОБА_6 було недостатньо місця для демонстрації прийомів рукопашного бою з розкруткою, як він про це зазначав попередньо.
Крім того, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження твердження потерпілого про неврівноважений норов ОСОБА_6 , внаслідок якого, на думку потерпілого, існує велика імовірність вчинення ним нових умисних злочинів, що були спростовані показаннями свідків, які знають обвинуваченого вже багато років, його характеристиками з колишнього місця роботи та проживання (т.1 а.п.240-241), а також і висновками проведених щодо нього судово-психіатричних експертиз, та про що жодним чином не свідчать надані потерпілим висновки за результатами перевірок як його заяви, так і заяви колишньої дружини ОСОБА_6 (т.2 а.п.220-226).
Тож, оцінивши всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до переконання у тому, що 28.10.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 шляхом умисного нанесення ОСОБА_4 двох ударів ножем ОСОБА_6 заподіяв йому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить визнання ним своєї вини, його щире каяття, повне відшкодування витрат, понесених державою у зв`язку з лікуванням потерпілого (т.1 а.п.142-143), та добровільне часткове відшкодування шкоди, заподіяної потерпілому (т.1 а.п.218, 242).

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.31).

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, всі ті обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , та обставину, яка його обтяжує, а також особу самого обвинуваченого, який раніше не судимий (т.1 а.п.36-37), на даний час вже досяг пенсійного віку (т.1 а.п.29), але за час трудової діяльності отримав безліч високих нагород як від держави, так і від підприємств, на яких працював (т.1 а.п.232-239), є інвалідом 2 групи та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, має позитивні характеристики за місцем проживання та колишньої роботи (т.1 а.п.38, 240-241), його сімейний стан (т.1 а.п.29) та стан здоров`я, зокрема те, що ОСОБА_6 не перебуває на обліку ні у лікаря-нарколога, ні у лікаря-психіатра (т.1 а.п.33, 35), однак має цілий ряд хронічних хвороб, у зв`язку з якими потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування (т.2 а.п.199, 218-219), згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №703 від 24.11.2015 року (т.1 а.п.88-91) хоч у нього і має місце органічне ураження головного мозку складного ґенезу (гіпертонічна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія та атеросклеротична хвороба), але на час вчинення кримінального правопорушення він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №704 від 24.11.2015 року (т.1 а.п.93-96) у ОСОБА_6 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та наркотичних речовин з синдромом залежності.

Разом з тим, суд з повагою та розумінням ставиться до позиції потерпілого щодо реальності позбавлення волі ОСОБА_6 та беззаперечно враховує її під час прийняття рішення про призначення йому покарання, однак зважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а ще й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд не розділяє її та, безпосередньо перконавшись у щирості каяття обвинуваченого, все-таки вважає за можливе його виправлення без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до твердого переконання про доцільність призначення йому покаранняу вигляді позбавлення волі терміном на п`ять років з випробуванням протягом максимально встановленого законодавцем трирічного іспитового строку.

В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов (т.1 а.п.208-209) про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілого заподіяних йому злочином матеріальної шкоди розміром 5500,00 грн та моральної шкоди розміром 200000,00 грн, а також витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги розміром 4000,00 грн. Пізніше розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди було збільшено до 7328,36 грн (т.1 а.п.223-224), а вже остаточно в судовому засіданні він просив стягнути з обвинуваченого на його користь 7328,36 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 100000,00 грн в рахунок заподіяної моральної шкоди та 9000,00 грн в рахунок понесених ним витрат на отримання правової допомоги.

Оскільки позовні вимоги потерпілого визнаються ОСОБА_6 в повному обсязі, їх розмір є документально підтвердженим та обґрунтованим (т.1 а.п.225-231), то суд вважає за необхідне задовольнити даний цивільний позов в повному обсязі.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні складають 184,14 грн (т.1 а.п.124), але на даний час вже є добровільно компенсованими ОСОБА_6 (т.1 а.п.255), а тому не підлягають примусовому стягненню з нього.

Долю речових доказів (т.1 а.п.68-69) необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.121 КК України і призначити покаранняу виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 7328 грн (сім тисяч триста двадцять вісім) грн 36 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 100000 (сто тисяч) грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 9000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених на отримання правової допомоги, а всього 116328 (сто шістнадцять тисяч триста двадцять вісім) грн 36 коп.

Речові докази у даному кримінальному провадженні (т.1 а.п.68-69):
-ніж зі слідами бурого кольору, два фрагменти шпалер, два фрагменти тарілки та серветку, які містять на собі сліди бурого кольору, схожі на кров, зрізи нігтьових пластин зі зразками піднігтьового вмісту, зразки крові ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, знищити;
-джинсові штани зі слідом бурого кольору на правій колоші нижче коліна, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, повернути ОСОБА_6 ;
- зразки крові ОСОБА_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, знищити;
-футболку, шорти, нижню білизну та пару шкарпеток зі слідами бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, повернути ОСОБА_4 ;
-DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, - залишити при них;
-паспорт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, - повернути ОСОБА_6 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення данного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1