Справа № 467/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївській області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне, Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.04.1996 року за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.06.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15.11.2006 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2008 року іспитовий строк скасовано із заміною на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 22.12.2011 року по відбуттю строку покарання.

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.12.2012 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2016 року, ОСОБА_5 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де біля сільськогосподарської споруди, за парканом, помітив гусей та курей. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення трьох дорослих гусей та п`яти курей, які належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 27 грудня 2016 року близько 11-00 годин, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав п`ять живих курей вартістю 90,00 грн. за одну курку і три живих гуски вартістю 280,00 грн. за одну гуску, що належать ОСОБА_6 та помістив їх до мішку.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1290 грн. 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно, вдень 27 грудня 2016 року таємно, шляхом вільного доступу викрав з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , п`ять живих курей і три живих гуски, що належали ОСОБА_6 та помістив їх до мішку. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Заподіяна потерпілій шкода, ним не відшкодована.

В судове засідання потерпіла не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, покарання просила призначити ОСОБА_5 згідно закону, питання щодо відшкодування шкоди, вирішуватиме в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає визнати в силу ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів у відношенні тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечували учасники судового розгляду справи.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи ОСОБА_5 вид і міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його характеризуючі дані.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обставинами суд визнає повне визнання своєї вини.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. 75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст. 65 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази - відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки

Згідно ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1