Справа № 129/354/17
Провадження по справі № 1-кп/129/171/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Гайсині кримінальне провадження № 0000007 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аврамівка Монастирищенського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, -

Встановив:
Солдат ОСОБА_4 , призваний на військову службу за контрактом 17.05.2016 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді навідника танкового взводу танкової роти, з 1.10.2016 року був призначений на посаду навідника 1-го танкового взводу танкової роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 15.11.2016 р. о 8 год. 30 хв. умисно, з метою ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, без поважних причин, в порушення вимог ст. 17,65 Конституції України, ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив місце служби, поїхав до місця свого проживання в м.Монастирище Черкаської області, на військову службу не повернувся.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися вій військової служби, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді навідника 1-го танкового взводу танкової роти, 15.11.2016 р. о 8 год. 30 хв. він з метою ухилення від військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, в умовах особливого періоду умисно залишив військову частину НОМЕР_1 і до військової частини не повернувся.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети: кари, виправлення винної особи і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики, а також те, що він 5.07.2016 року під час служби в Збройних Силах України відзначений почесним нагрудним знаком начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України «За взірцевість у військовій службі» ІІІ ступеню; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 408 КК України, у виді штрафу; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень) 00 коп.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: