Справа № 172/276/16-к
Провадження № 1-кп/172/12/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка кримінальну справу за кримінальним провадженням внесеним в ЄРДР № 0000100 від 09.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Васильківського району, Дніпропетровської області, гр. України, українця, освіта неповна середня, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , 2013 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів останній раз Васильківським районним судом 15.02.2016 року за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період відбування покарання, знову умисно повторно вчинив корисливий злочин.
14 лютого 2016 року близько 18:00 годин, ОСОБА_5 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де зустрів раніше йому знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які виходили з території вказаного домоволодіння. Підійшовши до останніх, в процесі розмови, ОСОБА_5 помітив у ОСОБА_4 мобільний телефон «Nomi і 182» на дві сім-карти: оператора «МТС» з номером НОМЕР_1 та оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , який він тримав в руці, і в цей час у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, при цьому у якості об`єкта своїх злочинних дій ОСОБА_5 визначив мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір переслідуючи корисливий мотив, без застосування насильства, відкрито, шляхом ривку вихопив з рук ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон «Nomi і 182» чорного кольору на дві сім-карти, вартість якого відповідно до висновку судої товарознавчої експертизи № 1339-16 від 21.03.2016 року складає 891,80 грн. в якому була сім-карта мобільного оператора «МТС», вартість якої становить 10,00 грн. та сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартість якої складає 10,00 грн.
Після вчинення відкритого заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 911,80 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, у скоєному розкаявся та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Крім повного визнання своє вини, винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні, який надав пояснення, що повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України зі згоди прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, з врахуванням положень ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочини, який відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом"якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжуює покарання, є повторність.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. .

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід повернути відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

При розслідуванні кримінального провадження залучався експерт, у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи, на проведення якої витрачено 176,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_5 до покарання, призначеного за новим вироком, приєднати покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 року, та остаточно до відбування визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 176,20 гривень судових витрат за проведення судово - товарознавчої експертизи.

Речові докази слід повернути відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Копія вироку засудженому та прокурору вручається негайно.

Суддя: ОСОБА_1