Суддя ОСОБА_1
Справа № 628/323/17
Провадження № 1-кп/644/291/17
ВИРОК
іменем України
19 квітня 2017 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0000485 від 08 червня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабино, Старосинявського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, начальника відділення автоматичних гранатометів станкових прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 422 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 21.06.2013 між ОСОБА_5 та ректором ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 укладено контракт про проходження ОСОБА_5 військової служби в Державній прикордонній службі України з 21.06.2013 по 20.06.2018.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №471-ос від 02 грудня 2014 року старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено заступником начальника відділу з оперативно-розшукової роботи начальником прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Висновком Управління СБ України в Хмельницькій області №107д від 09.08.2011 ОСОБА_5 надано допуск до державної таємниці за формою 2 для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно".
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №36д від 26.07.2013 ОСОБА_5 надано доступ до державної таємниці, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно".
На виконання вимог ст. 22 Закону України «Про державну таємницю», у зв`язку із оформленням надання допуску до державної таємниці, ОСОБА_5 дано письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка йому буде довірена, в якому окрім іншого, зазначено про виконання вимог режиму секретності та попереджено про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці.
Так, відповідно до Посадової інструкції заступника начальника відділу з оперативно-розшукової роботи начальника прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , як заступник начальника відділу з оперативно-розшукової роботи начальник прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав право працювати з матеріальними носіями секретної інформації та проектами секретних документів, які належать до компетенції відділу та містять відомості, передбачені відповідними статтями Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, тобто мав доступ до державної таємниці.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладаються: організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами; виявлення причин та умов, що призводять до порушень законодавства про державний кордон України; вжиття в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення; здійснення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності, а також здійснення контррозвідувальних заходів в інтересах забезпечення захисту державного кордону України.
Згідно вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон) державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
Звід відомостей, що становлять державну таємницю - це акт, в якому зведено переліки відомостей, що згідно з рішеннями державних експертів з питань таємниць становлять державну таємницю у визначених Законом сферах.
Ступінь секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно») - категорія, яка характеризує важливість секретної інформації, ступінь обмеження доступу до неї та рівень її охорони державою.
Режим секретності - згідно вимогами цього Закону та інших виданих відповідно до нього нормативно-правових актів єдиний порядок забезпечення охорони державної таємниці.
Статтею 8 Закону визначено, що до державної таємниці відноситься інформація у сфері оборони: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; у сфері державної безпеки та охорони правопорядку: про особовий склад органів, що здійснюють розвідувальну діяльність, форми, методи і результати їх діяльності.
У статтях 22, 28 Закону зазначається, що надання допуску громадянину передбачає взяття останнім на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка йому буде довірена. Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 №440 затверджено «Звід відомостей, що становлять державну таємницю» (далі - ЗВДТ), який є єдиною формою реєстрації відомостей, що становлять державну таємницю в Україні. З моменту опублікування ЗВДТ держава забезпечує захист і правову охорону відомостей, які зареєстровані в ньому. Реєстрація відомостей у ЗВДТ є підставою для надання документу, виробу чи іншому матеріальному носію інформації, що містить ці відомості, грифу секретності, який відповідає ступеню секретності, установленому для них у ЗВДТ.
Єдині вимоги до організації та забезпечення режиму секретності в органах законодавчої, виконавчої та судової влади, органах прокуратури України, консультативних, дорадчих органах і службах, утворених Президентом України, інших державних органах, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, що проводять діяльність, пов`язану з державною таємницею, та процедуру ведення обліку, виготовлення, користування, зберігання, пересилання матеріальних носії секретної інформації визначає Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013.
У період часу з 02.12.2014 по 14.05.2015 ОСОБА_5 перебуваючи на посаді заступника начальника відділу з оперативно-розшукової роботи начальника прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про необхідність збереження державної таємниці, яка йому буде довірена, про виконання вимог режиму секретності та будучи попередженим про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, всупереч вимогам ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 22, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 245-248 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013, письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, виконуючи посадові обов`язки та працюючи з матеріальними носіями секретної інформації і проектами секретних документів, які належать до компетенції відділу та містять відомості, передбачені відповідними статтями Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, скопіював на електронний носій, а саме: картку пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору, електронні копії документів, які відповідно до висновку експерта з питань таємниці №7дск від 30.11.2015 містять інформацію, яка підпадає під дію вимог ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 4.4.9, 4.4.4, 4.4.1, 4.2.6, 4.2.1, 4.4.3, 4.5.3 ЗВДТ та становить державну таємницю і має ступінь секретності «таємно», а також надалі переніс зазначений електронний носій до власного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
В подальшому карта пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору, яка містить інформацію, що підпадає під дію вимог ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 4.4.9, 4.4.4, 4.4.1, 4.2.6, 4.2.1, 4.4.3, 4.5.3 ЗВДТ та становить державну таємницю і має ступінь секретності «таємно», була виявлена та вилучена 14.05.2015 під час санкціонованого обшуку житла в якому проживає ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та таким чином вибула з володіння ОСОБА_5 поза його волею.
Також у період часу з 02.12.2014 по 14.05.2015 ОСОБА_5 , виконуючи посадові обов`язки та працюючи з матеріальними носіями секретної інформації і проектами секретних документів, які належать до компетенції відділу та містять відомості, передбачені відповідними статтями Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, заволодів та надалі переніс до власного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , чотирнадцять документів, які відповідно до висновку експерта з питань таємниці №7дск від 30.11.2015 містять інформацію, яка підпадає під дію вимог ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», ст. 4.4.9 ЗВДТ та становить державну таємницю і має ступінь секретності «таємно».
В подальшому, чотирнадцять документів, які містять інформацію, що підпадає під дію вимог ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», ст. 4.4.9 ЗВДТ та становить державну таємницю і має ступінь секретності «таємно», були виявлені та вилучені 14.05.2015 під час санкціонованого обшуку житла в якому проживає ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та таким чином вибули з володіння ОСОБА_5 поза його волею.
Відповідно до висновку експерта з питань таємниці №7дск від 30.11.2015 вказана інформація, що знаходиться на карті пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору повинна оброблятися та зберігатися на автоматизованих системах на яких повинні бути встановлені комплексні системи захисту інформації. Зазначені документи, що знаходяться на карті пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору відповідно до
п.п. 245-248 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013, як секретні документи, інші матеріальні носії секретної інформації зберігаються у режимних приміщеннях, призначених для зберігання матеріальних носіїв секретної інформації, облік зберігання всіх матеріальних носіїв секретної інформації здійснюється безпосередньо працівником режимно-секретного органу, або уповноваженим режимно-секретного органу. У журналах і картках обліку матеріальних носіїв секретної інформації зазначаються дані про обіг матеріальних носіїв секретної інформації і додатків до них з часу їх отримання або складання до завершення виконання і долучення до справи, відправлення адресатові, передачі до секретного архівного підрозділу, знищення або перереєстрації.
Також згідно висновку експерта з питань таємниці №7дск від 30.11.2015 встановлено, що втрату вказаних документів та інформації, що знаходиться на карті пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору допущено ОСОБА_5 , при цьому було порушено вимоги Закону України «Про державну таємницю» та п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013.
Окрім того, відповідно висновку експерта з питань таємниці №7дск від 30.11.2015 встановлено, що отримавши вказані документи та інформацію, що знаходиться на карті пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору, ОСОБА_5 повинен був негайно повідомити начальнику РСО та керівнику структурного підрозділу про факт витоку секретної інформації, а також не мав права виносити за межі службових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ураховуючи викладене, ОСОБА_5 , втративши документи, а саме: електронний носій - картку пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору та чотирнадцять документів, що містять відомості військового характеру, які відповідно до ст.ст. 4.4.9, 4.4.4, 4.4.1, 4.2.6, 4.2.1, 4.4.3, 4.5.3 ЗВДТ становлять державну таємницю і мають ступінь секретності «таємно», які йому були довірені, в результаті порушення встановлених правил поводження із зазначеними документами, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 422 КК України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як злочин, передбачений ч. 2 ст. 422 КК України, - втрата документів та матеріалів, що містять відомості військового характеру, які становлять державну таємницю, особою, якій вони були довірені, якщо втрата стала результатом порушення встановлених правил поводження із зазначеними документами та матеріалами.
Під час досудового розслідування, 30.01.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим за обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 422 КК України, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 422 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що підозрюваний є учасником бойових дій, сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 422 КК України, застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України, та погоджуються при призначенні останньому покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 422 КК України.

З урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 422 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.
Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, також суд переконався, що сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.
За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 і прокурором, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.
Судові витрати по провадженню відсутні.
Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 472 - 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості від 30 січня 2017 року, укладену між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000485 від 08 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 422 КК України - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 422 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень в дохід Держави (одержувач: УДКСУ в Індустріальному районі м. Харкова, код одержувача: 37999701, банк одержувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО банку: 851011, розрахунковий рахунок: 0009, код бюджетної класифікації: 21081100).
Речові докази ноутбук «ASUS model: K53E, ID 3CBANOAS26889941F», який зберігається у кімнаті збереження речових доказів військової прокуратури Харківського гарнізону повернути обвинуваченому - ОСОБА_5 за належністю.
Речові докази карту пам`яті «Transcend 4Gb » біло-зеленого кольору; карту пам`яті «Kingston Data Traveler 4Gb G3», які зберігаються у кімнаті РСЧ військової прокуратури Харківського гарнізону; чотирнадцять документів, що містять відомості військового характеру, які зберігаються у кабінеті Режимно-секретної частини військової прокуратури Харківського гарнізону - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1