Справа № 635/2052/17
Провадження №1-кп/635/565/2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, громадянина України, який раніше засуджений за вироком Київського районного суду міста Харкова від 19 грудня 2005 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Київського районного суду міста Харкова від 30 травня 2007 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 13 серпня 2008 року на підставі постанови Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 серпня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 8 днів; вироком Московського районного суду міста Харкова від 13 травня 2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29 квітня 2010 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 13 днів; вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 березня 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 26 березня 2013 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 березня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 30 днів; вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2014 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 71, ст. 81 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнений 12 лютого 2016 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 у липні 2013 року за 500,00 гривень придбав у малознайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_6 мешканця села Липці Харківського району Харківської області, ручну гранату і зберігав її на даху будинку за місцем свого проживання. 10 березня 2017 року о 17 годині 30 хвилин біля будинку № 1 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Слобожанське, вулиця Первомайська, під час зупинки автомобіля Део Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , поліцейським ГРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 в ході поверхневого огляду виявлено в правій кишені куртки пасажира вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 корпус ручної осколкової гранати, РГД- 5 споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності ТРОТИЛ, масою 100-115 грам та підтравач до ручних гранат типу УЗРГМ 2, який є вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення, відноситься до категорії засобів ініціювання та містить в собі комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю) масами 0,1 грама та 0,2 грама відповідно до бризантної вибухової речовини (ТЕН або ГЕКСОГЕН) масою 1,02 грама, які у своїй сукупності утворюють ручну осколкову гранату типу РГД 5, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 23 березня 2017 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 472, ч. 4 ст. 474, ст. 475 КПК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якому було оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, була досягнута угода про визнання винуватості, яка 23 березня 2017 року підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за вказаних обставин, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди з наступних підстав.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікуються, як тяжкий злочин, інтересам суспільства та держави і даним особи обвинуваченого, який на психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше засуджений, не працевлаштований.

Витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 18/2017 від 16 березня 2017 року, в розмірі 792,00 гривень, що підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000154, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, ч. 1 ст. 124, ст.ст. 368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості від 23 березня 2017 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи № 18/2017 від 16 березня 2017 року в розмірі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Речові докази: корпус ручної осколкової гранати, РГД 5 споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності ТРОТИЛ, масою 100-115 грам, який зберігається в черговій частині Липецького ВПР Харківського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1