Справа № 524/4327/17
Провадження № 1-кс/524/1142/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2017 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, по кримінальному провадженні № 0000514 від 07 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14 червня 2017 року слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК від 07 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтувала тим, що у провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3, ст. 357 КК України.

Кім того, у провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що до чергової частини Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області надійшло звернення гр. ОСОБА_5 про те, що не встановлена особа, яка представилася як ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблені документи, шахрайським шляхом здійснила реалізацію квартири АДРЕСА_1 , тим самим заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_5 .

У провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 16.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що до чергової частини Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчук по справі № 524/1267/17, провадження № 1-кс/524/466/17, відповідно до якої зобов`язано посадових осіб Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_7 заявою в інтересах ОСОБА_6 щодо незаконного продажу належного останньому ( ОСОБА_6 ) нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

У провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001010 від 16.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що до чергової частини Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчук по справі № 524/1267/17, провадження № 1-кс/524/466/17, відповідно до якої зобов`язано посадових осіб Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_7 заявою в інтересах ОСОБА_6 щодо викрадення свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001011 від 16.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що до чергової частини Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчук по справі № 524/1267/17, провадження № 1-кс/524/466/17, відповідно до якої зобов`язано посадових осіб Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_7 заявою в інтересах ОСОБА_6 щодо викрадення паспорта громадянина України на ім`я останнього ( ОСОБА_6 ).

11.05.2017 року прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову, відповідно до якої матеріали кримінальних проваджень за № 0000514 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, № 0001009 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, № 0001010 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, № 0001011 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, об`єднати в одне провадження, яке зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000514.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який у своїх письмових свідченнях повідомив: «у грудні 2016 року я вирішив придбати собі у власність нерухомість. З проханням надання консультацій з зазначеного питання я звернувся до мого знайомого ОСОБА_8 (м. т. НОМЕР_1 ), який має досвід в сфері надання ріелторських послуг. 12 грудня 2016 року ОСОБА_8 мені повідомив, що на продаж виставлена трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Так як квартира продавалась власником за привабливою (невисокою) ціною, 15 грудня 2016 року я оглянув зазначену квартиру, після чого вирішив її придбати. 16 грудня 2016 року між мною та власником квартири громадянином ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Угоду укладав я особисто, продавець ( ОСОБА_6 ) також був присутній під час укладення угоди особисто, при цьому надав нотаріусу правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно та документ, що посвідчує його особу. За куплену квартиру я передав продавцю ОСОБА_6 гроші у сумі 13 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 351 000 гривень, окрім цього під час укладання договору в приміщенні нотаріальної контори був присутній ОСОБА_8 (який бачив усі дії та чув розмови присутніх), який після закінчення правочину вийшов разом з продавцем ОСОБА_6 , що окрім мене бачив також мій брат ОСОБА_10 (який також знаходився у нотаріальній конторі). Договором було визначено, що ОСОБА_6 до 30.12.2016 року добровільно зніметься з реєстрації із проданої квартири та виселиться. На початку січня 2017 року мені зателефонував ОСОБА_8 , який поїхав на квартиру, щоб пересвідчитись, що колишній власник з купленої мною квартири виселився та вивіз свої речі. Після відвідування квартири ОСОБА_8 у телефонній розмові мені повідомив, що ОСОБА_6 з квартири не виселився. Окрім того, в приватній розмові з ним ОСОБА_6 повідомив, що квартиру він не продавав, гроші від мене, як покупця квартири, не отримував і виселятись з квартири не збирається. Також він ( ОСОБА_6 ) сказав що останні два - три місяці в ОСОБА_11 був відсутній, так як знаходився на заробітках у м. Києві, а його співмешканка проживала весь цей час у своєї подруги за іншою адресою. Також ОСОБА_6 сказав, що правовстановлюючі документи на квартиру та свій паспорт громадянина України він ще до виїзду в Київ віддав раніше знайомому ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 ». Після отриманої від ОСОБА_8 інформації я особисто приїхав на квартиру до ОСОБА_6 , але на моє прохання поговорити з ним, останній не відчинив мені двері, нецензурно облаяв мене та відмовився розмовляти. На підставі вищевикладеного вважаю, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невідомими мені особами, вчинив стосовно мене шахрайські дії та шляхом обману заволодів належними мені грошовими коштами в сумі 351 000 гривень (13 000 доларів США). Про вчинення щодо мене шахрайських дій мною до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області було подано відповідну заяву. Також хочу повідомити, що, наприкінці січня 2017 року мені зателефонував мій рідний брат ОСОБА_10 та повідомив, що до нього в нотаріальну контору зі своєї ініціативи приходила жінка на прізвище ОСОБА_14 , якщо я не помиляюся, звати її ОСОБА_15 , яка працює в місті у сфері надання ріелторських послуг. Остання повідомила моєму брату, що їй відомо про мої «проблеми», які виникли після придбання мною квартири у громадянина ОСОБА_6 та натякнула, що в разі здійснення на ОСОБА_6 тиску на предмет виселення з житла, відносно мене, мого брата та нашого батька продавцем квартири або іншими особами може бути подана заява про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів».

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка гр. ОСОБА_10 , який у своїх письмових свідченнях повідомив: «у грудні 2016 року мій брат ОСОБА_5 вирішив придбати собі квартиру. З проханням про пошук квартири він звернувся до нашого спільного знайомого ОСОБА_8 , який має досвід у сфері надання ріелторських послуг. 12 грудня 2016 року ОСОБА_8 знайшов трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Так як квартира продавалась власником за привабливою (невисокою) ціною, мій брат оглянувши її, вирішив її придбати собі у власність. 16 грудня 2016 року між моїм братом та власником квартири громадянином ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 . Під час укладення договору я знаходився у приміщенні нотаріальної контори ОСОБА_9 і бачив продавця. Угоду укладав мій брат особисто, продавець також діяв під час укладення угоди особисто. За куплену квартиру ОСОБА_16 в моїй присутності передав продавцю ОСОБА_6 гроші в сумі 13 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становило 351 000 гривень. Також, під час укладання договору в приміщенні нотаріальної контори був присутній ОСОБА_8 , який після закінчення правочину вийшов із приміщення разом з продавцем ОСОБА_6 . Договором було визначено, що ОСОБА_6 до 30.12.2016 року добровільно зніметься з реєстрації із проданої квартири та виселиться. На початку січня 2017 року до мене приїхав ОСОБА_16 , який розповів що йому телефонував ОСОБА_8 , який поїхав на квартиру, щоб пересвідчитись, що колишній власник з купленої квартири виселився та вивіз свої речі та повідомив, що ОСОБА_6 з квартири не виселився. Окрім того, в приватній розмові з ним ОСОБА_6 повідомив, що квартиру він не продавав, гроші від мого брата ОСОБА_5 , як покупця квартири, не отримував і виселятись з квартири не збирається. Також він сказав що останні два - три місяці в ОСОБА_11 був відсутній, так як знаходився на заробітках у м. Києві, а його співмешканка проживала весь цей час у своєї подруги за іншою адресою. Також ОСОБА_6 сказав, що правовстановлюючі документи на квартиру та свій паспорт громадянина України він ще до виїзду в ОСОБА_17 віддав раніше знайомому ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_13 ». Надалі братом було складено заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку направлено до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. Також хочу повідомити, що, наприкінці січня 2017 року до мене в нотаріальну контору з власної ініціативи приходила жінка, яку я знаю в обличчя як ОСОБА_14 , хоча особисто з нею не знайомий. Я чув, що вона працює у місті в сфері надання ріелторських послуг. Остання мені повідомила, що їй відомо про «проблеми», які виникли в мого брата після придбання ним квартири у громадянина ОСОБА_6 та натякнула, що в разі здійснення на ОСОБА_6 тиску на предмет виселення з житла, на мене, мого брата та нашого батька, продавцем квартири або іншими особами може бути подана заява про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів. На мою думку, вказані дії свідчать про причетність вказаної особи (яка мені відома як ОСОБА_14 ), вказують на її можливу причетність до шахрайства відносно мого брата ОСОБА_5 ».

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка гр. ОСОБА_18 , який у своїх письмових свідченнях повідомив: «З гр. ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) я знайомий з дитинства ми раніше разом проводили у дитинстві вільний час, здійснювали прогулянки та ін. В подальшому із вказаною особою я підтримував дружні стосунки іноді ми спільно проводили дозвілля. У час, коли ми підтримували дружні стосунки, я іноді залучав гр. ОСОБА_6 до будівельних робіт в якості підсобного працівника але після декількох днів роботи та після отримання першого заробітку останній ( ОСОБА_6 ) зникав, а зароблені гроші витрачав на алкоголь. Більше п`яти років я з гр. ОСОБА_6 перестав близько спілкуватися останній ( ОСОБА_6 ) почав вести асоціальний спосіб життя зловживати алкоголем та ін. На скільки мені відомо, останній час гр. ОСОБА_6 спілкується зі своїм однокласником ОСОБА_19 вони разом проводять дозвілля, вживають міцні алкогольні напої та ін. Щодо твердження гр. ОСОБА_6 за фактом передачі мені комплекту ключів від помешкання останнього (розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ) можу повідомити наступне: останній (гр. ОСОБА_6 ) здавав в оренду одну із кімнат свого помешкання молодому чоловіку на ім`я ОСОБА_20 (інші дані мені не відомі), а у кінці літа 2016 року вказана особа ( ОСОБА_20 ) виїжджала на заробітки до Польщі та у зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 залишив мені свій комплект ключів. Після цього я зустрів ОСОБА_6 та під час бесіди з ним останній мені повідомив про те, що у нього є бажання, щоб вказаний комплект ключів залишився у мене, якщо б останній ( ОСОБА_6 ) загубив свій комплект ключів. Вказані ключі знаходилися у мене до кінця грудня 2016 року, поки до мене не прийшов гр. ОСОБА_19 та не забрав їх (ключі). Ключі ОСОБА_21 я передавав з дозволу ОСОБА_6 (про своє розпорядження щодо передачі мною ключів ОСОБА_21 , ОСОБА_6 повідомив мені під час телефонної розмови). Також хочу додати, що мені відомо з телефонних розмов з гр. ОСОБА_6 , що останній їздив на заробітки до м. Києва у листопаді-грудні 2016 року, про життя ОСОБА_20 у м. Київ мені нічого не відомо. В подальшому, з моменту передачі мною комплекту ключів ОСОБА_21 , я спілкувався з гр. ОСОБА_6 та останній під час телефонної бесіди повідомив, що у нього з моменту передачі мною комплекту ключів вказаній особі ( ОСОБА_21 ) зникли деякі речі: старий холодильник, стара пральна машина та ін. Крім того, ОСОБА_6 повідомив мені, що останній час не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , але місця свого проживання не назвав. Вказана розмова відбувалася близько трьох тижнів тому за допомогою телефону, ОСОБА_6 дзвонив з невідомого мені номеру та він (номер) у мене не зберігся. Хто на даний момент проживає у квартирі АДРЕСА_4 мені не відомо, але близько десяти днів тому я бачив як туди йшов ОСОБА_19 (контактний телефон НОМЕР_2 , інші дані мені не відомі). Також хочу повідомити, що мені дзвонила друга жінка ОСОБА_6 після новорічних свят та повідомила, що з квартири АДРЕСА_4 зник системний блок від комп`ютера. Також можу повідомити контактні дані другої дружини ОСОБА_22 , контактний телефон НОМЕР_3 . Крім того хочу повідомити, що мені відомо про особу на прізвище ОСОБА_13 я декілька разів його бачив та він має наступні прізвиська « ОСОБА_13 », « ОСОБА_23 ». Інші відомості щодо нього мені не відомі. Також хочу додати, що ОСОБА_24 та ОСОБА_13 проживають у районі зупинки громадського транспорту «Аврора». До своїх свідчень хочу додати, що мені не відомо про факт передачі своїх документів гр. ОСОБА_6 третім особам або втрати документів. Крім того хочу додатково наголосити, що ОСОБА_6 останні роки зловживає міцними алкогольними напоями».

Під час розслідування встановлено, що на даний час є ризик того, що зазначене нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1 ) в подальшому може бути відчужене без відома власника або його законних представників, що може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та призвести до втрати майна.

Старший слідчий ОСОБА_3 просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Згідно ст. 98 КПК України вказане житлове приміщення є об`єктом кримінально протиправних дій, отриманим особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є набутим злочинним шляхом для запобігання можливості його відчуження.
Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи.
Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є майном, набутим злочинним шляхом в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою розслідування якого проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що доведено показами свідків про заволодіння квартирою та продажу, за таких обставин, вказаної квартири, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його відчуження.
Окрім правової підстави для арешту майна, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю необхідним при арешті майна застосувати заборону відчуження та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст. 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_6 , з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати та розпоряджатися нею, до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя