АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1162/2017 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК:ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 08 грудня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі;
· вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 21 вересня 2007 року за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
· вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 26 серпня 2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
· вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 4667 гривень 52 копійки на користь держави.

Вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 31 серпня 2016 року, приблизно з 16 години до 16 години 30 хвилин, він, знаходячись на 8 поверсі в будинку АДРЕСА_2 , за допомогою невстановленого предмету зламав циліндричний механізм замка вхідних дверей і проник до квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою, звідки повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме золоті та срібні прикраси, банківські золоті та срібні злитки і колекційну монету, тим самим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 20 623 гривні 24 копійки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок і призначити новий розгляд в суді першої інстанції або змінити вирок, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю і неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого і порушенням його права на захист.

Своє прохання обвинувачений обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги його показання щодо дійсних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки даний злочин вчинила інша особа.

Разом з тим, на думку апелянта, суд помилково зазначив повторність, як кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і при цьому визнав обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочину, чим погіршив його становище.

Вважає, що кваліфікація його дій не відповідає дійсним обставинам вчиненого злочину, а призначене покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі. Тому, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання шляхом перекваліфікації його дій з виключенням ознак повторності і рецидиву злочину, або скасуванню з направленням на новий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати вирок, пояснення прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

З показань обвинуваченого вбачається, що він не визнав своєї винуватості у вчиненні крадіжки чужого майна з проникнення у житло. При цьому показав, що в зазначений час та день він разом із знайомим ОСОБА_11 зайшли до будинку АДРЕСА_2 . На 8 поверсі ОСОБА_11 попросив обвинуваченого почекати його на сходах, а сам зайшов до квартири АДРЕСА_3 . Коли повернувся, то закинув йому під одяг якісь коробочки. Коли вони вийшли з будинку, то почали бігти і викидати коробки, а через деяку відстань їх почали переслідувати працівники поліції.

Вказані показання обвинуваченого були перевірені судом першої інстанції та спростовуються дослідженими доказами.

Зокрема, з протоколу огляду від 31.08.2016 вбачається, що під час затримання обвинуваченого ОСОБА_8 в присутності двох понятих у нього було проведено поверхневий огляд, під час якого з лівої кишені штанів були вилучені викрадені з квартири потерпілої ОСОБА_9 прикраси, а з іншої кишені заточений металевий шестигранник. Також на землі біля нього виявлено шкатулку з викраденими прикрасами.
В подальшому вилучені речі були визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 .
Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №374хс від 18.10.2016 з квартири потерпілої ОСОБА_9 були викрадені прикраси зі сплаву на основі золота із зазначенням ваги вказаних виробів.
З протоколу огляду місця події від 31.08.2016 та висновку трасологічної експертизи №4102/д від 21.09.2016 вбачається, що слід пальця руки, що був вилучений в ході огляду квартири АДРЕСА_4 був залишений безіменним пальцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_8 .
З висновку трасологічної експертизи №3423/тр від 20.09.2016 вбачається, що на внутрішніх поверхнях врізного замка, вилученого при огляді квартири АДРЕСА_4 , є сліди дії стороннього предмету, що залишенні знаряддям зламу по типу даного на дослідження металевого предмету (воротка), вилученого у обвинуваченого.
Крім того, винуватість обвинуваченого підтверджує показаннями свідків - працівників поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , який був присутній під час вилучення викрадених речей у обвинуваченого, а також свідка ОСОБА_11 , який підтвердив, що разом з ОСОБА_15 заходив до будинку АДРЕСА_2 з метою вживання наркотичних засобів, однак до квартири заходив не він, а обвинувачений.

Таким чином, досліджені докази спростовують доводи апеляційної скарги про непричетність ОСОБА_8 до вчинення крадіжки.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, поєднане із проникненням в житло.

Враховуючи наявність у обвинуваченого непогашених судимостей за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 КК України, судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_16 за ознакою вчинення крадіжки повторно.

При призначенні покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 65 КК України.

При цьому, оскільки ОСОБА_17 має також непогашену судимості за вчинення інших умисних злочинів /зокрема за ст. 309 КК України/, судом обґрунтовано враховано при призначенні покарання таку обставину, що обтяжує покарання, як рецидив злочину.

На думку колегії суддів, вид та розмір покарання відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

__*_______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4