АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 552/2150/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/870/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Кримінальні справи
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 552/2150/15-к за поданням начальника установи-начальника арештного дому Покровської виправної колонії Управління ДПС України в Харківській області (№17) та Голови спостережної комісії Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2017 року, щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, судимого:
-22.08.2000 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч.2, 81ч.3, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 15.08.2001 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 29 днів;
-26.03.2003 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 15 ч.2, 71 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі;
-26.02.2004 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 309 ч.1, 70 ч.4 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.03.2005 року по кінцю строку;
-27.10.2005 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 309 ч.2, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою від 16.11.2006 року іспитовий строк відмінено, направлений в місця позбавлення волі до 2 років позбавлення волі. Ухвалою від 17.01.2007 року, на підставі ст. 365, 366, 382 КК України звільнений від відбування покарання;
-21.02.2008 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 358 ч.2, 358 ч.3, 357 ч.3, 15, 190 ч.2, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-04.06.2008 року Залізнодорожним районним судом м. Сімферополя за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-17.12.2008 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 190 ч.2, 358 ч.2, 357 ч.3 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-05.03.2009 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 190 ч.2, 358 ч.1, 358 ч.3 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-22.05.2009 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 15 ч.2, 190 ч.2, 190 ч.2, 358 ч.3, 357 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.І, 70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.12.2009 року умовно-достроково на 8 місяців 25 днів;
-12.07.2011 року Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 309 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-08.11.2011 року Карловським районним судом Полтавської області за ст. 309ч.2, 311 ч.1, 307 ч.2, 70, 72, 70 ч.4 КК України на 5 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок переглянуто, рахувати засудженим за ст. 309 ч.2, 311 ч.1, 307ч.2, 70 ч.І КК України на 5 років позбавлення волі. 20.12.2013 року вирок переглянуто, не відбуту частину покарання замінено на 2 роки 3 місяці 11 днів обмеження волі. Звільнений 19.09.2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 16 днів.
-17.06.2015 року Київським районним судом м. Полтава за ст. 309 ч.2 КК України строком до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Карловського районного суду Полтавської області від 08.11.2011 року і остаточно призначити покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчуг Полтавської області від 25.01.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.06.2015 року по 20.07.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 17.06.2015 року. Кінець строку: 11.06.2017 року,
відмовлено в задоволенні спільного подання Покровської ВК УДПтС України в Харківській області (№ 17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З цим рішенням не погодився засуджений, який в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та звільнити його від покарання умовно достроково.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 , до кримінальної відповідальності притягнутий вже у-сьоме, має 6 не знятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей; раніше 3-чі призначалося покарання з випробуванням, підставами для чого є переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання; 3-чі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання (підставою для чого є переконання адміністрації ВК і суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), тобто з аналогічних даному поданню підстав, однак продовжував вчиняти нові злочини, з них 2 рази, у т.ч. крайній раз, в період відбування покарання після УДЗ. Дані про його особу і значний кримінальний досвід, на думку суду першої інстанції, свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його умовах ізоляції від суспільства. Не зважаючи на позитивні дані характеристики, ОСОБА_7 не виявив бажання приймати участі у самодіяльності та бути членом ради колективу засуджених, а приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу став лише 2 місяці тому, хоча у виправних колоніях перебуває з 03.08.2015р. Засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе неоднозначно. На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу. Він знецінив свої обіцянки та завіряння у своєму розкаянні, щирості та не повернень, до злочинної діяльності, про що раніше вже неодноразово завіряв суд та адміністрацію ВК. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу. Поведінку засудженого, яка стала підставою для внесення даного подання, на основі сукупності даних про особу засудженого і його значний злочинний досвід, суд розцінює як штучне намагання в черговий раз створити про це враження перед адміністрацією ВК п: судом, намагання маніпулювати системою на свою користь, кінцевою метою якою є отримання для себе преференцій в умовах утримання, чергового УДЗ, тощо. На думку суду першої інстанції, абсурдно буде стверджувати, що відбуваючи чергове покарання після застосування УДЗ цей засуджений в черговий раз сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Можливо він лише стає на цей шлях. Не знайшли в суді свого підтвердження доводи подання про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. А тому його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на думку суду першої інстанції, є передчасним.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи. Важко поспорити з приведеними обґрунтуваннями, які суд зробив, спираючись на матеріали кримінального провадження. Помилка суду першої інстанції в кількості судимостей, оскільки засуджений має не 7, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, а 12 судимостей, жодна з яких не погашена й не знята в установленому законом порядку, не спростовує, в навпаки підтверджує висновки суду щодо того, що підстав для задоволення подання немає.

Звільнення від покарання умовно достроково не є обов`язком суду. Це можливість, яку суд має реалізувати, залежно від того, чи є впевненість у тому, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Матеріали кримінального провадження висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. А тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10