Справа № 478/43/17 пров.№ 1-в/478/23/2017
У Х В А Л А
Іменем України
23 січня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК-93 ОСОБА_4 ,
представника спостережної комісії
при Казанківській РДА ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93 спільне подання Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережної комісії при Казанківській РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивня, Хорошківського району (колишній Володарськ-Волинський район), Житомирської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше судимого, одруженого, до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 1) 11.04.2014 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; 2) 26.04.2014 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі; 3) 22.03.2016 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 11.02.2014 року по 20.08.2014 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, -
Казанківська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережна комісія при Казанківській РДА звернулися із спільним поданням про застосування відносно засудженого ОСОБА_6 ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення.
Зокрема, в своєму поданні від 12.01.2017 року вказують на те, що відбуваючи міру покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 характеризується наступним чином.
Прибувши до Казанківської виправної колонії (№ 93) Миколаївської області був розподілений у відділення СВПС № 1, не працевлаштований по незалежним від нього обставинам. Виконує роботи з самообслуговування. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, має ряд заохочень. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.
Встановлений режим утримання не порушує, стягнень не має. У скоєному злочині цілковито розкаюється, призначену судом міру покарання вважає справедливою. Від кримінальної справи позову не має. У відношенні до адміністрації установи тактовний, ввічливий, щирий, законні вимоги виконує.
Загальноосвітній рівень підтримує шляхом перегляду телепередач та читає художню літературу. На заходи виховного характеру реагує добре, вчасно робить правильні висновки. Входить до ради колективу засуджених. В бесідах індивідуального характеру щирий, відвертий, будує плани на майбутнє. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». У колективі засуджених безконфліктний, чуйний, уважний, правдивий, товариський, підтримує стосунки з засудженими позитивної спрямованості. Підтримує зв`язки з родиною шляхом листування, побачень, отримує посилки, передачі. Зовні охайний, дотримується правил особистої гігієни. Після звільнення має намір звернутися до центру зайнятості для обрання нової професії.
Вислухавши доводи представника Казанківської ВК-93, представника спостережної комісії при Казанківській РДА, думку прокурора, засудженого ОСОБА_6 , які вважають подання обґрунтованим, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_6 засуджений 11.04.2014 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 26.04.2014 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.
22.03.2016 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 11.02.2014 року по 20.08.2014 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України.
Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_6 11.02.2014 року, кінець строку 02.08.2017 року.
Станом на 23.01.2017 року частина невідбутого покарання засудженим ОСОБА_6 становить 06 місяців 10 днів.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 13.12.2016 року, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання має 3 заохочення, стягнень не має.
Вирішуючи подання Казанківської ВК (№93) та спостережної комісії при Казанківській РДА про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , суд враховує наступне.
Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника або органом чи установою виконання покарань.
Згідно положень ч.ч.1, 2, п.2 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно із п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст.81 КК).
Частинами 1, 3 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.81 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільне корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Отже, вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 суд вважає, що до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення згідно вимог ч.1,2 п.2 ч.3 ст.81 КК України, оскільки ставленням до праці та сумлінною поведінкою він довів своє виправлення, фактично відбув строк покарання, визначений п.2 ч.3 ст.81 КК України, та відповідно - що цілі покарання стосовно нього були досягнуті достроково.
Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Спільне подання Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережної комісії при Казанківській РДА про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , - задовольнити.
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, невідбута частина якого складає 06 (шість) місяців 10 (десять) днів, призначеного йому на підставі вироку Братського районного суду Миколаївської області від 11.04.2014 року, вироку Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.04.2014 року та ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 22.03.2016 року.
Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України, тобто за сукупністю вироків.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Апеляційного суду Миколаївської області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя
Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1