Єдиний унікальний номер № 285/2072/17
Провадження № 1-кп/0285/451/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000026 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2014 року сержанта запасу ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та того ж дня направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02 квітня 2014 року №97 сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 5 механізованого батальйону вказаної військової частини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №419 від 31 квітня 2014 року військова частина НОМЕР_1 перейшла на умовне найменування «військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ».

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби за наступних обставин:

11 вересня 2014 року сержанту ОСОБА_4 , під час перебування за місцем дислокації свого підрозділу в зоні проведення Антитерористичної операції, зокрема на території Луганської обл., на виконання усного наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , надано звільнення з військової служби з можливістю виїзду за межі гарнізону до 20 вересня 2014 року з подальшим прибуттям до пункту постійної дислокації вказаної військової частини в АДРЕСА_1

20 вересня 2014 року о 07 годині сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період та перебуваючи у невстановленому слідством місці, в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, не з`явився вчасно на службу зі звільнення до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 10 години 21 вересня 2016 року, після чого сержант ОСОБА_4 прибув до вказаної військової частини та продовжив проходження військової служби. 23 вересня 2016 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №224 сержанта ОСОБА_4 звільнено з військової служби у запас. За час відсутності в частині обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 . 11.09.2014 року йому надано звільнення з військової служби з можливістю виїзду за межі гарнізону. 20.09.2014 року він без дозволу відповідних командирів та поважних причин не з`явився вчасно на службу зі звільнення та проводив час на власний розсуд. 21.09.2016 року він прибув до військової частини та продовжив проходження військової служби. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем (крім строковї служби) вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, тяжких наслідків від якого не наступило, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання позитивно, не одружений, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, характеризується позитивно, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1