Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/128/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград від 17 березня 2017 року,якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.03.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186, ст. 104 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 23.07.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 10.02.2017 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда затверджено угоду про примирення, за ч. 2 ст. 190 КК України;призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Українистроком на 60 днів, а саме: з 17 год. 00 хв. 15.03.2017 року до 17 год. 00 хв. 13.05.2017 року, з визначенням застави у розмірі 32 000 грн.,
В С Т А Н О В И Л А:

17 березня 2017 року слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровоград із клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000314, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він в період часу з 30.12.2016 по 08.01.2017 року, точного часу слідством не встановлено, знаходився на території гаражного кооперативу «Север», який розташований по АДРЕСА_2 , в цей час останній побачив один з гаражів, з якого в подальшому вирішив таємно викрасти майно належне ОСОБА_10 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , підійшов до гаражного приміщення № НОМЕР_1 за вказаною адресою та шляхом підбору ключа штаби на дверях вказаного гаражу, проник до нього, звідки таємно викрав дитячий велосипед. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2700 гривень.
Крім того, в період часу з 15.00 години 19.01.2017 року по 12.20 годину 26.01.2017 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , проходячи по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , з якого в подальшому вирішив здійснити крадіжку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , підійшов до будинку, що розташований за вище вказаною адресою та шляхом віджиму пластикового вікна вказаного приміщення, проник до нього, звідки таємно викрав належне потерпілій майно на загальну суму 4180 грн.
Також, в період часу з 20.00 години 14.03.2017 року по 06.20 годину 15.03.2017 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , проходячи по АДРЕСА_4 , де розташовується ТОВ ШВ «Мрія Є», що належить ОСОБА_12 , з якого в подальшому вирішив здійснити крадіжку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , підійшов до приміщення ТОВ ШВ «Мрія Є», що розташоване за вище вказаною адресою та шляхом віджиму пластикового вікна вказаного приміщення, проник до нього, звідки таємно викрав належне потерпілій майно на загальну суму 30305 грн.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград 17 березня 2017 рок задоволено вищевказане клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання (а.с. 1-54) містять достатні дані про наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, проте він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних, тяжких злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість підозрюється у вчиненні нових умисних, корисливих, тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді більш м`якого запобіжного заходу може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, уникати слідства та суду, вчиняти тиск на свідків.
Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку, клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що у своєму клопотанні слідчий, окрім загальних та абстрактних фраз, якими обґрунтовує заявлені ризики не навів жодної конкретної обставини, яка б підтверджувала ці ризики.

Захисник посилається на ряд рішень Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року. Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від

неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри п. 48

рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" від 13 листопада 2007

року)".

Також на думку захисту слідчим та прокурором не надано суду разом з клопотанням доказів про обґрунтовану підозру у вчинені моїм підзахисним інкримінованого йому злочину.
Вказує, що згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального Кодексу України", - вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд що разу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Вислухавши доповідача, думку захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Також, слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Крім того, суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що стороною обвинувачення не було доказів про обґрунтовану підозру його підзахисного та наявність ризиків встановлених слідчим.
Однак, зазначене колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті.
Разом з тим, вимоги ст. 183 ч. 2 КПК України встановлюють, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього (заявами про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками).А тому апеляційні вимоги захисту стосовно того, що сторона обвинувачення не було доказів про обґрунтовану підозруОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Крім того, відсутні дані про ступінь довіри до підозрюваного з боку громадськості, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на можливість, у разі не обрання запобіжного заходу, або обрання більш м`якого запобіжного заходу, ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Також, кримінальні правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином,посягає на власність, характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном.

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 та його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчинене повторно, поєднану з проникненням в приміщення, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних, тяжких злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість підозрюється у вчиненні нових умисних, корисливих, тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років,
Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні апеляційного підозрюваний ОСОБА_8 зазначив про застосування до нього співробітниками Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській областізаходів психічного та фізичного впливу, зокрема електроструму, через це він вимушений був підписати сім чистих аркушів паперу. Колегія суддів вважає необхідним, на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області провести перевірку фактів викладених в заяві підозрюваного.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград від 17 березня 2017 року,, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 17 год. 00 хв. 15.03.2017 року до 17 год. 00 хв. 13.05.2017 року, визначенням розміру застави у сумі 32000 грн., залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоград від 17 березня 2017 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК Українистроком на 60 днів, а саме: з 17 год. 00 хв. 15.03.2017 року до 17 год. 00 хв. 13.05.2017 року, з визначенням застави у сумі 32 000 грн., залишити без змін.
На підставі ст. 206 КПК України доручити керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області :

1) невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_8 .

2) провести перевірку фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_8 про застосування психічного та фізичного впливу співробітниками Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4