ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8352/17
Провадження 1-кс/201/5396/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000365 від 05.05.2015р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16.06.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000365 від 05.05.2015р. В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0000365 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_3 просив поновити йому строк для звернення із даною скаргою до слідчого суді з огляду на його пропуск з поважних причин, а також визнати недопустимими певні докази у кримінальному провадженні, визнати факти невиконання вказівок ухвал слідчих суддів та зобов`язати слідчого провести слідчу дію.

Розгляд скарги, який призначався на 16.06.2017р., не відбувся задля витребування матеріалів кримінального провадження, а призначений на 20.06.2017р., було знято у зв`язку із зайнятістю слідчого судді у розгляді іншої справи.

Скаржник у своїй скарзі зазначив, що скаргу підтримує, просить її задовольнити та не заперечує щодо її розгляду за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області прокурор ОСОБА_5 надав письмову заяву, у якій просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість, зазначивши, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000365 від 05.05.2015р. є вмотивованою та законною, у зв`язку із чим, не підлягає скасуванню. Також у своїй заяві прокурор не заперечував проти розгляду скарги за його відсутності, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України з огляду на неявку учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000365, приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити з таких підстав.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. кримінальне провадження № 0000365, відомості про яке 05.05.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що в ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не було здобуто достатніх та належних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення прокурорами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також завдання заявнику ОСОБА_3 майнової або іншої шкоди внаслідок процесуальних дій останніх.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови від 29.12.2016р. порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися обставин вчинення прокурорами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дій, які на думку скаржника, містили ознаки службового недбальства та приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за результатами якої, не було встановлено будь-яких достатніх та достовірних даних про вчинення останніми зазначених дій.

Так, з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000365, вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим були допитані у якості свідків наступні особи: потерпілий ОСОБА_3 , який надав показання про те, що внаслідок бездіяльності, дій і рішень прокурора ОСОБА_6 не були виконані вказівки у кримінальному провадженні № 0000001, зазначені у постанові Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012р., на підставі якого було розпочато кримінальне провадження щодо зникнення незаконного арештованого майна, загальною вартістю 1,8 млн. грн. у цінах 1998р., при цьому як процесуальний керівник, ОСОБА_6 не вніс відомості про зазначене майно до ЄРДР за ст. 388 КК України, про що вказувалося у самій заяві, а у якості потерпілого була притягнута особа, яка взагалі не бачила майна, під час судового розгляду кримінального провадження № 0000180 ОСОБА_6 ввів в оману суддів стосовно відсутності ОСОБА_3 , як потерпілого у цьому провадженні, залишивши без належного прокурорського реагування факти порушення його прав, які в подальшому були встановлені судом. Також, потерпілий ОСОБА_3 надав показання щодо неправомірних дій прокурора ОСОБА_7 , які полягали в тому, що остання не вжила необхідних заходів прокурорського реагування на численні порушення його прав при незаконному порушення стосовно ОСОБА_3 кримінальної справи за ст. 391 КК України, незаконному зникненні незаконно арештованого майна при апеляційному розгляді матеріалів кримінального провадження № 0000180 у справах 203/3583/14-к і 201/7836/14-к, а також не здійснила жодних дій щодо прокурорського реагування на численні факти кримінального переслідування ОСОБА_3 , які стали їй відомі в апеляційному розгляді матеріалів кримінального провадження № 1/125-06, № 201/7718/14-к, внаслідок чого, такі дії ОСОБА_7 сприяли безкарному зникненню незаконного арештованого майна, яке належало керованому ним підприємству і приховуванню кримінальних злочинів з боку співробітників правоохоронних органів і суддів, що нанесло йому майнову і моральну шкоду; свідок ОСОБА_6 , який надав показання про те, що з серпня 2012р. по лютий 2013р. він працював прокурором відділу нагляду за досудовим слідством слідчими прокуратури Дніпропетровської області, де за цей період часу неодноразово розглядав звернення ОСОБА_3 , керуючись нормами відповідних законів України, зокрема, ЗУ «Про звернення громадян», «Про прокуратуру», відповідно до яких, розгляд звернень проводився повно, в установлені строки та з залученням інших відділів прокуратури області. Крім того, з лютого по жовтень 2013р. він також працював слідчим слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, де у його провадженні перебувало об`єднане кримінальне провадження № 0000001, яке було розпочато за зверненням ОСОБА_3 , досудове розслідування у якому він проводив з урахуванням всіх вимог кримінального процесуального законодавства, намагаючись перевірити всі факти, на які вказував ОСОБА_3 у своєму зверненні, однак, в той же час, за результатами розгляду неодноразових клопотань ОСОБА_3 , поданим останнім в порядку ст. 220 КПК України, вважаючи їх необґрунтованими, ним приймалися рішення про відмову у їх задоволенні, проте, деякі з таких рішень скасовувалися слідчими суддями та у подальшому слідчі дії були виконані. За результатами здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні він неодноразово доходив до висновку про відсутність в діях осіб, на яких вказував ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, ним приймалися відповідні постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувалися слідчими суддями, але не через правильність зроблених під час досудового розслідування висновків, а через неповноту досудового розслідування. Також, свідок ОСОБА_6 повідомив, що з жовтня 2013р. по теперішній час він працює на посаді старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, у зв`язку із чим, з жовтня 2013р. по липень 2014р. ним на підставі постанови заступника прокурора області здійснювалося процесуальне керівництво у складі групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000001, у ході розслідування якого було зібрано достатньо доказів для притягнення до кримінальної відповідальності за службове недбальство старшини Кіровського РВ ОСОБА_8 , матеріали щодо якого були виділені з цього кримінального провадження у окреме провадження № 0000180, обвинувальний акт у якому було направлено для розгляду до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, яким своїм рішенням звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Таким чином, підсумовуючи, свідок ОСОБА_6 зазначив, що у вищезазначених кримінальних провадженнях, як слідчий та прокурор, він вжив всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного здійснення досудового розслідування, проведення всіх необхідних слідчих дій для встановлення всіх обставин, на які вказував ОСОБА_3 , а також не вчиняв жодних дій щодо приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, у зв`язку із чим, твердження ОСОБА_3 він вважає безпідставними та необґрунтованими; свідок ОСОБА_7 , яка надала показання про те, що з травня 2008р. по квітень 2015р. вона займала посаду прокурора відділу участі прокурорів у розгляду справ апеляційним судом Дніпропетровської області, де за вказівкою начальника відділу вивчала законність вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.11.2009р. та приймала участь при розгляду апеляційних скарг по ньому, при цьому, її позиція під час підтримання державного обвинувачення у суді апеляційної інстанції була законною та обґрунтованою. Так само, приймаючи участь під час апеляційного розгляду інших судових матеріалів, вона завжди висловлювала свою думку в рамках діючого законодавства, її доводи щодо законності винесених рішень майже у кожному випадку було підтримано колегією суддів апеляційного суду Дніпропетровської області, окрім ухвал суду про відвід судді ОСОБА_9 та колегії суддів з головуючим суддею ОСОБА_10 . Також, про неодноразові відводи зі сторони ОСОБА_3 вона повідомляла керівництву, але з огляду на те, що колегією суддів апеляційного суду жодного разу не задовольнялися заяви про відвід, керівництво не вбачала підстав для заміни прокурора. Будь-яких дій щодо порушення прав ОСОБА_3 вона не вчиняла та не укривала тяжкі або особливо тяжкі злочини; допитані під час досудового розслідування у якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не підтвердили жодних обставин вчинення ОСОБА_6 або ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, пов`язаних із службовою недбалістю або приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину; крім цього в ході досудового розслідування слідчим було належним чином вивчені долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000356 письмові докази, зокрема, рішення Кіровського районного суду м Дніпропетровська від 27.07.2015р., з якого вбачається, що позивачем не доведено те, що погіршення стану його здоров`я заходиться у причинному зв`язку з незаконними діями органів дізнання досудового слідства, прокуратури або суду, а також рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.09.2015р., ухвала Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.10.2015р., ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2015р., ухвали Жовтневого районного суду м Дніпропетровська від 24.11.2015р. та 25.06.2015р., з яких не встановлено будь-яких фактичних обставин, які б свідчили про вчинення ОСОБА_6 або ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зазначених у заяві ОСОБА_3 .

Крім цього, суд також погоджується з висновками слідчого про те, що аналізуючи факти, викладені у заяві ОСОБА_3 та зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000365 докази, не було встановлено жодних фактів, які б вказували на спричинення ОСОБА_3 діями прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майнової або моральної шкоди.

Отже, проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, суд погоджується з висновком слідчого щодо відсутності в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 396 КК України, оскільки під час досудового розслідування не встановлено достатніх доказів, які б містили будь-які фактичні дані щодо наявності в діях останніх службової недбалості або приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину під час здійснення досудового розслідування у вищезазначених кримінальних провадженнях, а викладені ОСОБА_3 обставини фактично зводяться до незгоди з діями слідчим та прокурорів, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000365, суд також вважає за необхідне відмітити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування, при цьому, у своїй скарзі сам ОСОБА_3 , вказуючи про неповноту досудового розслідування, не зазначає, які конкретно процесуальні або слідчі дії не було проведено слідчим у даному кримінальному провадженні, що вказує на безпідставні твердження останнього щодо незаконності постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також у зв`язку з необґрунтованість доводів заявника, які не знайшли свого підтвердження як в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000365, так і у судовому засіданні під час розгляду даної скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000365 від 05.05.2015р., слід відмовити.

Що стосується інших вимог скаржника про визнання недопустимими певних доказів у кримінальному провадженні, визнання фактів невиконання вказівок ухвал слідчих суддів та зобов`язання слідчого провести слідчу дію, то суд також вважає їх безпідставними та такими, що не є предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, з огляду на поважність причин пропуску строку для звернення ОСОБА_3 із даною скаргою до слідчого судді, суд вважає за необхідне поновити останньому такий строк.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 284, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до слідчого судді із даною скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 29.12.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000365 від 05.05.2015р. відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1