Дата документу Справа № 331/2580/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/2580/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/428/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
28 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали у кримінальному провадженні № 0000005 від 8 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Донецьку, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника ОСОБА_8 .

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що до апеляційного суду звернувся захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на шістдесят днів. Зазначено, що термін дії ухвали закінчується 9 червня 2017 року о 13 годин 15 хвилин. Строк тримання ОСОБА_6 під вартою ухвалено відраховувати з 10 квітня 2017 року з 13 години 15 хвилин.

Процесуальне рішення слідчий суддя мотивувала тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, надані докази дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати і постановити нову, якою обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що підозра висунута його підзахисному є заполітизованою. Вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.260 КК України. На переконання захисника частина заявлених стороною обвинувачення ризиків взагалі відсутня, а частина із них носить імовірний характер оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, співпрацює зі слідством і не має наміру переховуватися від органів досудового слідства і суду. Апелянт, окрім іншого, просив викликати і допитати рідних ОСОБА_6 маму ОСОБА_9 та тітку ОСОБА_10 .

За ухвалою слідчого судді, старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що в 2014 році, ОСОБА_6 , перебуваючи на території міста Донецьк Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив до підрозділу «Щит», що є структурним підрозділом терористичної групи «Керч», яке входить до так званої «Російської православної армії», терористичної, згідно ст.1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», організації «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), утвореної 7 квітня 2014 року в місті Донецьк, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме - шляхом відокремлення від України території Донецької області в порушення порядку, встановленого Конституцією України, згідно ст.ст. 2, 73 якої, територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом), тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

29 вересня 2014 року терористична група «Російська православна армія» увійшла до складу терористичної групи «5-а мотострілецька бригада (в/ч НОМЕР_1 X05) 1-го корпусу народної міліції Міністерства оборони ДНР» терористичної організації «Доненька народна республіка».

У складі терористичної групи «5-а мотострілецька бригада (вч 08805) 1-го корпусу народної міліції Міністерства оборони ДНР», ОСОБА_6 протягом 2014 року, приймав активну участь у злочинній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

В 2015 році, ОСОБА_6 перебуваючи на території міста Стаханов Луганської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступив до терористичної групи «6-й окремий мотострілецький козачий полк ім. генерала М.Платова корпусу народної міліції», терористичної, згідно ст.1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», організації «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), утвореної 27 квітня 2014 року в місті Луганськ, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме - шляхом відокремлення від України території Донецької області в порушення порядку, встановленого Конституцією України, згідно ст.ст. 2, 73 якої, територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом), тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

У складі терористичної групи «6-й окремий мотострілецький козачий полк імені генерала М.Платова корпусу народної міліції», ОСОБА_6 , протягом 2015 року - вересня 2016 року приймав активну участь у злочинній діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка».

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, задовольнила його та обрав запобіжний захід підозрюваному у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Ухвала слідчого судді відповідає зазначеним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження.

Доводи, наведені адвокатом з приводу невірної кваліфікації дій підозрюваного є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо того, що докази, які були зазначені в клопотанні на теперішній стадій процесу підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема в рішенні Європейський суд з прав людини Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

В рішенні Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначено, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність по собі є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого і є тримання г вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного , засудження або, навіть, пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінально процесу.

На переконання колегії суддів переліченні в клопотанні доводи підтверджено доказами, які і дали можливість обґрунтувати підозру ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Дії, у вчинені яких висунута підозра ОСОБА_6 викликають високий суспільний резонанс. Підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, може намагатися переховуватися від органів досудового розслідування. В матеріалах наявні відомості про те, що останній протягом 2016 року неодноразово переміщувався на не підконтрольну територію України.

За наявності інформація про те, що ОСОБА_6 мав намір покинути територію України і вступити до терористичних угрупувань в лавах так званого «Міністерства оборони ДНР» ризик щодо продовження злочинної діяльності підтверджено.

Факт наявності місця проживання в м. Запоріжжя і міцність соціальних зв`язків не спростовують існування заявленого ризику, бо допитані у якості свідків мати і тітка підозрюваного підтвердили, що ОСОБА_11 не влаштувався на роботу. До нього неодноразово телефонували знайомі із окупованої території та дізнавалися, коли він приїде до них. Підозрюваний ОСОБА_11 їм обіцяв приїхати.

Саме ця інформація, як зазначив прокурор, стала сигналом для взяття під варту ОСОБА_11 .

Ухвалене слідчими суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставини, які мають значення для вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язані особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у вказаному переліку, відтак доводи апелянта в про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими.

Вирішення питання про перекваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_11 , як про це заявляв захисник ОСОБА_8 не входить до компетенції суду на стадії обрання запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що застосування інших запобіжних заходів не допускається процесуальним законом і, до того ж вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим у клопотанні ризикам.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого суді є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4