Єдиний унікальний номер 725/2356/16-к
Номер провадження 1-кп/725/94/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 14 грудня 2012 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, офіційно працюючого оператором-пресувальником ПП «Алекс-буд», раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, за наступних обставин.

Так, 24 квітня 2011 року біля 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були засуджені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України вироками Першотравневого районного суду м. Чернівці від 3 квітня 2012 року, Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2011 року та Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 травня 2012 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці на території міського пляжу м. Чернівці, розташованого по вул. Донбасівській, 5, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки в суспільстві, в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, безпричинно розпочали конфлікт з відпочиваючими громадянами, в ході якого ОСОБА_8 грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки, в громадському місця безпричинно, з особливою зухвалістю, став душити ОСОБА_11 , взявши останнього руками за шию в замок, чим спричинив йому своїми діями фізичного болю. В подальшому, ОСОБА_11 , вирвавшись із захвату став оборонятися від неправомірних дій ОСОБА_8 .. В цей час, ОСОБА_9 , утримуючи в руках зв`язку із шампурами в кількості 6 штук, умисно, безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, наніс один удар ОСОБА_11 в область голови, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рубців лобно - темяної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 893 від 17 травня 2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В цей час, з метою запобігти протиправним діям зі сторони ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 підійшли до них, в ході чого ОСОБА_7 умисно, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки, в громадському місці, утримуючи в руці кухонний ніж, наніс удар руків`ям даного ножа в область обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої півкулі лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 Д від 27 січня 2016 року та № 1003 втор. від 20 червня 2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В свою чергу ОСОБА_12 , намагаючись запобігти протиправним діям ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , підійшов до них, де в цей час до нього підбіг ОСОБА_8 , який безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки, в громадському місці та застосовуючи заздалегідь не підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме утримуючи в руках ніж, наніс один колючий удар в область голови ОСОБА_12 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани в потиличній тім`яній ділянці справа, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 894 екс від 17 травня 2011 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Під час вищевказаних подій ОСОБА_10 із хуліганських спонукань, без належних на те причин, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки, в громадському місці, застосовуючи заздалегідь не підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме утримуючи в руках сокиру, став бігти із нею та розмахуватися в бік місця перебування учасників конфлікту, чим створювати реальну загрозу життю та здоров`ю громадян. Після чого, підбігши до ОСОБА_6 , який стояв спиною до нього, наніс йому удар сокирою в область верхньої частини корпусу тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої лопаткової ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1003 втор від 20 червня 2011 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 із місця вчинення злочину зникли.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України не визнав. При цьому суду пояснив, що дійсно 24 квітня 2011 року він разом із друзями виїхали на шашлик та перебували на міському пляжі, де відпочивали. В подальшому між їхньою компанією та компанією, яка відпочивала по сусідству виник конфлікт, однак хто саме його розпочав він не пам`ятає. Також вказав на те, що в ході даного конфлікту його вдарили по голові стільцем та він впав, можливо він і захищався, однак чи завдавав будь-кому тілесні ушкодження, у тому числі потерпілому, він не пам`ятає, як і не пам`ятає того, чи був у нього в руці кухонний ніж та чи завдавав він ним будь-кому ударів. Умислу на вчинення хуліганства та побиття у нього не було. Крім того, вказав на те, що після того, як впав, він піднявся та втік. Про те, що було порушено кримінальну справу по даному факту йому не було відомо. В подальшому, у травні 2011 року він виїхав на заробітки до Росії, де перебував тривалий час та у 2016 році його було передано в Україну. Про те, що перебував у розшуці йому також не було відомо, а стало відомо лише після затримання в Росії.

В подальшому, в ході розгляду справи та у судових дебатах, а також в останньому слові вказав про те, що він будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому не завдавав, удар по обличчю потерпілому наніс ОСОБА_10 , а він в свою чергу від нанесеного удару стільцем по голові впав, а підвівшись, втік з місця пригоди. Просив його виправдати.

Свідок зі сторони захисту ОСОБА_10 , будучи допитаним в суді пояснив, що 24 квітня 2011 року він разом із обвинуваченим та братами Комаровими відпочивали на місцевому пляжі, виїхали на шашлики та вході відпочинку алкогольних напоїв не вживали. Ближче до вечірньої пори між їх компанією та компанією, яка відпочивала поруч, розпочався конфлікт. Хто саме першим розпочав конфлікт, а саме хто із братів Комарових він не пам`ятає, однак чітко пам`ятає як потерпілий ОСОБА_6 в ході даного конфлікту наніс комусь з їхньої компанії удар стільцем по голові та в подальшому з камінням пішов у його бік, у зв`язку із чим він дістав з рюкзаку сокиру щоб налякати останнього, та в подальшому наніс йому удар в обличчя, в область ока та один удар сокирою в область плеча зліва. Також вказав на те, що обвинувачений приймав участь в даному конфлікті, в подальшому втік, однак чи наносив будь-кому удари він не пам`ятає. Крім того, вказав на те, що у вересні 2016 року він зустрів у місті ОСОБА_7 , який йому повідомив, що є обвинуваченим в даній справі та потерпілим є ОСОБА_6 . Також звернув увагу суду на те, що безпосередньо його було засуджено вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці у 2012 році за нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень сокирою. В ході судового розгляду надавав пояснення та визнавав факт нанесення потерпілому удару сокирою, про нанесення йому будь-яких інших тілесних ушкоджень суду не повідомляв, однак удар кулаком в око потерпілого був нанесений саме ним, а не ОСОБА_7 .

Разом з тим, не заважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, а також пояснення свідка ОСОБА_10 , вина ОСОБА_7 підтверджується поясненнями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , а також дослідженими судом письмовими доказами.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 24 квітня 2011 року він разом із друзями відпочивав на міському пляжі. В той день на пляжі було дуже багато людей, оскільки була Пасха та люди святкували. По сусідству із їх компанією відпочивала інша компанія хлопців, які весь час чіплялися до відпочиваючих, лаялися нецензурною лайкою. В подальшому його товариш ОСОБА_13 зробив їм зауваження, на що один із хлопців в тій компанії схопив його за шию та почав душити, у зв`язку з чим він в свою чергу вирішив втрутитися у конфлікт з метою його врегулювання та підійшов до них, та в цей час обвинувачений наніс йому удар по обличчю предметом схожим на ніж, він в свою чергу відвернувся у бік та в цей час ОСОБА_10 із заду наніс йому удар сокирою. При цьому звернув увагу на те, що саме обвинувачений тримаючи у лівій руці предмет, схожий на ніж, наніс йому удар в область лівого ока, з права на ліво, однак чи бив лезом чи руків`ям він не пам`ятає. Різаної рани на обличчі у нього після удару не було, була розсічена брова. Тілесні ушкодження йому наносили двоє осіб та обвинуваченого він запам`ятав в обличчя, оскільки останній був трохи нижче його зростом та смуглявий, а інший хлопець, який вдарив його сокирою був крупніший за обвинуваченого по тілобудові. Також вказав про те, що особисто він ніяких ударів будь-кому з учасників конфлікту не наносив. На даний час будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Крім пояснень потерпілого, які на думку суду є послідовними щодо усіх обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, зокрема в частині обставин вчинення хуліганства та нанесення потерпілому удару руків`ям ножа в область обличчя саме обвинуваченим ОСОБА_7 , вина останнього також підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами. Зокрема:

-протоколом огляду місця події від 24 квітня 2011 року (а.п. 23, т. 1);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18 травня 2011 року з таблицями ілюстрацій, який проводився з метою встановлення істини по справі та фактів спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 24 квітня 2011 року на території міського пляжу м. Чернівці та встановлення механізму спричинення ушкоджень (а.п. 27-30, т. 1). В ході даної процесуальної дії потерпілий повідомив про те, що конфлікт розпочався із ОСОБА_11 та він з метою його зупинення підійшов до них та в цей час невідома особа яка стояла по лівий бік від нього нанесла йому удар в обличчя, від якого він відійшов у бік та в цей час іншою особою, яка стояла позаду, йому було нанесено удар сокирою в область верхньої частини правої руки, який нанесено зверху вниз, а в подальшому особи, які спричинили конфлікт зникли.

-протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 31 травня 2011 року, згідно якого ОСОБА_6 у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту та який тримав ніж у руках , яким розмахував, а саме ОСОБА_7 , який був одягнений у темний спортивний костюм, протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 22 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_12 у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була присутня у конфлікті 24 квітня 2011 року, однак конкретних його дій не вказав, а саме ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 22 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_14 у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту 24 квітня 2011 року, конкретні його дії не вказала, а саме ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 18 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_15 у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту та який тримав ніж у руках , яким розмахував, а саме ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 10 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_16 у присутності понятих вказав, що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту та який тримав у руках металевий предмет, а саме ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_17 у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту, а саме ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 15 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_18 , у присутності понятих вказав що на фото № 4 впізнає особу, яка була причетна до конфлікту та який тримав у руках ніж, а саме ОСОБА_7 , (а.п. 31,53, 72, 77, 86, 97, 103, т. 1);

-висновком судово-медичної експертизи № 1003 втор. від 20 червня 2011 року, відповідно до якого згідно наданих медичних документів у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани правого плеча з пошкодженням дельтоподібного та трьохголового м`язів, колото-різаної рани правої лопаткової ділянки, синця в ділянці нижньої повіки лівого ока. Рублена рана правого плеча з пошкодженням дельтоподібного та трьохголового м`язів виникла в результаті дії знаряддя з рублячими властивостями і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я; колото-різана рана правої лопаткової ділянки виникла в результаті дії колюче-ріжучого знаряддя і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; синець в ділянці обличчя виник в результаті дії твердого тупого предмета і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі наявні тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як трьох травмуючих дій (а.п.37-39, т. 1);

-протоколом виїмки від 20 червня 2011 року, згідно якого у присутності понятих ОСОБА_6 було видано СД диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом хуліганства, скоєного 24 квітня 2011 року на території міського пляжу у м. Чернівці та протоколом огляду від 20 червня 2011 року в ході якого було оглянуто СД диск (а.п. 43-44, т. 1);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 116 д від 27 січня 2016 року, яка проводилася на підставі даних медичної документації та згідно якої у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани правого плеча з пошкодженням дельтоподібного та трьохголового м`язів, колото-різаної рани правої лопаткової ділянки, синця в ділянці нижньої повіки лівого ока. Синець в ділянці обличчя виник в результаті дії твердого тупого предмету і відносить до легких тілесних ушкоджень та усі тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як трьох травмуючих дій. Беручи до уваги характер та локалізацію тілесного ушкодження у вигляді синця на обличчі (синця в ділянці нижньої повіки лівого ока) виник від травмуючої дії тупого твердого предмету яким цілком могло бути руків`я ножа (а.п. 257-258, т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 травня 2016 року з фотоілюстраціями, в ході якого ОСОБА_6 у присутності понятих вказав на місце де відпочивав 24 квітня 2011 року разом із друзями , а також де відносно них були вчинені хуліганські дії та спричинені тілесні ушкодження. Також ОСОБА_6 чітко показав механізм нанесення йому ОСОБА_7 удару, який утримуючи в лівій руці ніж наніс удар руків`ям даного ножа в область лівого ока з відмахом руки з права на ліво та вказав положення ножа в руці ОСОБА_7 у момент нанесення (ап.. 263-269, т.1) .

Так, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року № 10 роз`яснено судам, що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. При цьому в пункті 4 цієї ж Постанови зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
При цьому, із суб`єктивної сторони хуліганство характеризується умисною формою вини і мотивом явної неповаги до суспільства. Мотив явної неповаги до суспільства характеризується усвідомленим спонуканням зневажливого ставлення до громадського порядку, не персоніфікованого кола осіб, ігноруванням існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності. Таке ставлення проявляється в поступках особи, стає відкрито вираженим, очевидним як для самого винного, так і для винних осіб.
Таким чином, безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 КК України є громадський порядок, його додатковим факультативним об`єктом може виступати зокрема здоров`я особи.
Аналіз диспозиції ст. 296 КК України свідчить, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є лише вчинення діяння, саме ж діяння полягає в грубому порушенні громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Кримінально караним є грубе порушення громадського порядку, яке має місце тоді, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб і відновлення порядку вимагає значних зусиль. Грубе порушення громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях, оцінювати порушення як грубе слід з врахуванням кількості його учасників, території на якій мало місце порушення, важливості нормальної діяльності відповідних об`єктів, кількості потерпілих, тривалості порушення.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, це означає що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Так, як встановлено в ході розгляду даного кримінального провадження, 24 квітня 2011 року біля 17 години 30 хвилин , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були засуджені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, знаходячись в громадському місці, а саме на території міського пляжу м. Чернівці, розташованого по вул. Донбасівській, 5, грубо порушуючи громадський порядок , виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки в суспільстві, в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, безпричинно розпочали конфлікт з відпочиваючими громадянами, в ході якого, зокрема ОСОБА_7 безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до загально прийнятих норм поведінки, в громадському місці, утримуючи в руці кухонний ніж, наніс удар руків`ям даного ножа в область обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої півкулі лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 Д від 27 січня 2016 року та № 1003 втор. від 20 червня 2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

При цьому, покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , зокрема в частині саме нанесення ним удару в обличчя ОСОБА_6 , суд до уваги не приймає, оскільки як убачається зі вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 3 квітня 2012 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 червня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2013 року, ОСОБА_10 було засуджено за вчинення злочинів , передбачених ч. 2 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України, а саме за грубе порушення громадського порядку та спричинення конфлікту, в ході якого ним із хуліганських спонукань, без належних на те причин, застосовуючи сокиру, що не була ним заздалегідь підготовлена для нанесення тілесних ушкоджень та підбігши до ОСОБА_6 , який стояв спиною до нього, наніс удар останньому сокирою в область верхньої частини корпусу тіла, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани правого плеча з пошкодженням дельтоподібного та трьохголового м`язів, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я, а також колото-різаної рани правої лопаткової ділянки, яка згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. При цьому, в ході розгляду даної справи у суді, ОСОБА_10 у присутності захисника свою вину визнав у повному обсязі щодо усіх фактичних обставин інкримінованих йому злочинів, не оспорював кваліфікації його дій та висловив своє бажання на розгляд кримінальної справи у відношенні нього за скороченою процедурою. Крім того, в ході судового розгляду кримінальної справи у відношенні нього він не повідомляв суду будь-яких даних щодо нанесення потерпілому окрім удару сокирою також ударів кулаком по обличчю, а тому такі покази свідка суд визнає виключно такими, які спрямовані на захист обвинуваченого з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, такі покази свідка спростовуються поясненнями потерпілого та іншими, дослідженими судом доказами, а тому суд розцінює їх як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення хуліганства.
Крім того, причетність ОСОБА_7 до вчинення конфлікту разом із іншими особами в громадському місці, які були засуджені відповідними вироками за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України із нанесенням потерпілому з хуліганських мотивів тілесних ушкоджень також підтверджено поясненнями самого потерпілого, які були чіткими та послідовними та в яких не зважаючи на тривалий період часу від подій, які відбувалися 24 квітня 2011 року, чітко вказав на ОСОБА_7 як особу, яка нанесла йому удар в область обличчя та на свідка ОСОБА_10 , який наніс йому удар сокирою. При цьому такі покази потерпілого узгоджуються й з іншими дослідженими та проаналізованими судом доказами. Крім того, в ході розгляду справи не встановлено обставин, з яких би потерпілий мав намір оговорювати обвинуваченого та між ними існували чи існують неприязні відносини.

Таким чином, проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі і вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого як вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб (хуліганство), тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за кваліфікуючою ознакою - вчинення злочину групою осіб.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема те, що даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, а також враховуються дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховується те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та даний злочин вчинив у період іспитового строку, а в подальшому ухилявся від слідства та перебував у міжнародному розшуці.

Також судом враховується й те, що по місцю проживання та реєстрації обвинувачений характеризується з позитивної сторони, офіційно працевлаштований, одружений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, судом також враховується й те, що потерпілий до обвинуваченого не має будь-яких претензій майнового характеру та даний злочин ним вчинено у 2011 році, та після вчинення цього злочину даних про вчинення ОСОБА_7 інших кримінально-караних діянь відсутні, що свідчить про втрату вчиненого ним діяння суспільної небезпеки.

Вказані обставини суд на підставі ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наявність пом`якшуючих даних про особу обвинуваченого, причини та умови, при яких були вчинено злочин, його ставлення до скоєного, а також те, що, відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного, а також враховуючи те, що даний злочин обвинувачений вчинив у період встановленого судом іспитового строку, а також те, що від вчинення даного злочину пройшов тривалий час та інших даних про те, що після вчинення даного злочину обвинуваченим були б вчинені інші кримінально-карані діяння відсутні, вважає за можливе призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 296 КК україни, однак, приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.
Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, при призначенні такого покарання судом ураховується думка самого потерпілого, який просив суворо обвинуваченого не карати.

При цьому, виходячи з того, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив у період встановленого іспитового строку на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2009 року, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, остаточно ОСОБА_7 слід призначити покарання з урахуванням положень ст. 71 КК України.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 65-67 КК України, ст.ст. 100, 177,182, 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2009 року, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , в період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., окрім роботи в нічний час, без дозволу прокурора або суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1