АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7384/16-к Номер провадження 11-сс/786/28/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 26 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою накладено арешт із встановленням заборони на користування та розпорядження майном, що тимчасово вилучене слідством у ОСОБА_8 , а саме:

-на куртку чорного кольору фірми «DMR», розміру «XL», на рукавах якої містяться плями речовини бурого кольору схожі на кров, що належить підозрюваному ОСОБА_8 ,

-на ботинки коричневого кольору фірми «Luhta», 41-го розміру на яких може міститися кров, що належать підозрюваному ОСОБА_8 .

Згідно ухвали слідчого судді старший слідчий ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні 0003327 від 23.12.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_8 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 21.12.2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , наніс своїй матері ОСОБА_10 , невстановлену кількість ударів тупим предметом в область голови, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, дифузної травми головного мозку, унаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла.

Під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, проведено огляд місця події 23.12.2016 року в період часу з 14:00 год. по 15:00 год. в ході якого ОСОБА_8 у приміщенні ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, вул. М. Бірюзова, 30 видав працівникам поліції куртку чорного кольору «DMR», розміру «XL», на рукавах якої містяться плями речовини бурого кольору схожі на кров, а також ботинки «Luhta» 41 розміру, які також можуть містити сліди вказаної речовини, дані речі було оглянуто та вилучено у передбаченому КПК України порядку.

Вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. У ході проведення подальшого досудового розслідування планується направлення вищевказаного одягу для експертного дослідження з метою встановлення походження речовини бурого кольору.

В ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання та задовольнив його.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити. При цьому зазначає, що куртка та ботинки, на які накладено арешт не є доказом по даному кримінальному провадженні, до того ж на них відсутні сліди злочину. 21.12.2016 року ОСОБА_8 був одягнений в інший одяг, який слідством не вилучався та не оглядався. Вилучені речі є єдиним зимовим одягом та взуттям підозрюваного.

Заслухавши суддю доповідача, захисника та підозрюваного на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Приписами ч.1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті Кодексу арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вилучені під час огляду 23.12.2016 року у ОСОБА_8 особисті речі: куртка та ботинки мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, та можуть бути використані для доведення винуватості конкретної особі у вчиненні злочину.

Арешт вказаного майна забезпечить його зберігання для подальшого дослідження, в тому числі і судовим експертом до повноважень якого відноситься виявлення слідів злочину, в кримінальному провадженні.

Твердження апелянта про неправомірність накладення арешту на майно оскільки підозрюваний 21.12.2016 року був одягнений у інший одяг на увагу не заслуговують, оскільки жодним чином не підтверджені.

Отже рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до ч.2 ст.173 КПК України, при цьому правильно враховано правову підставу для арешту майна і можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, підстав для скасування судового рішення, за доводами викладеними в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 26 грудня 2016 року без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4