Єдиний унікальний номер 201/3409/13-к
Номер провадження 1/201/1/2017
ПОСТАНОВА

09 березня 2017 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

захисника підсудного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання підсудного ОСОБА_4 про повернення кримінальної справи прокуророві для організації додаткового розслідування, заявлене під час судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу юридичну освіту, одруженого, працюючого ПП « ОСОБА_6 », раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Зокрема, органом досудового слідства ОСОБА_4 звинувачується у тому, що він 18 лютого 2011 року, перебуваючи на посаді головного фахівця юридичного відділу Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську отримав хабара у розмірі 800 гривень від ОСОБА_7 , за не спрямування (залишення без руху) адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно останньої.

В судовому засіданні підсудним ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення даної кримінальної справи прокуророві для організації додаткового розслідування з підстав неповноти досудового слідства, яка не може бути усунута у судовому засіданні, надавши суду письмове клопотання.

Захисник підсудного ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного, мотивуючи свою позицію тим, що допущена неповнота і неправильність досудового слідства, на яку посилається ОСОБА_4 не може бути усунута у судовому засіданні, а тому просив суд направити дану кримінальну справу прокуророві для організації додаткового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання підсудного Федорця, вважаючи його необґрунтованим, мотивуючи свою позицію тим, що під час проведення досудового слідства по даній кримінальній справі жодних порушень вимог КПК України в редакції 1960 року, на його думку, не допущено.

Заслухавши думку учасників судового процесу, а також вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що заява підсудного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше поряд з іншим і таке право, як допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали.

Разом з цим, протягом тривалого перебування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 на стадії останнього судового розгляду, за результатами комплексу вжитих заходів щодо забезпечення участі у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , остання до суду не з`явилась, сприяння щодо її прибуття зі сторони обвинувачення, не було, що фактично унеможливило суд дотримати права обвинуваченого на допит вказаного свідка, отже на свідченнях ОСОБА_7 будується усе обвинувачення висунуте підсудному ОСОБА_4 , а тому обмежитись лише оголошенням її свідчень наданих на стадії досудового розслідування, неможливо, оскільки судом буде грубо порушено право обвинуваченого на справедливий суд.

Більш того, відсутність основного свідка обвинувачення ОСОБА_7 фактично позбавляє об`єктивної можливості суд з`ясувати важливі питання безпосередньо зазначенні в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 року, зокрема, неможливо перевірити доводи ОСОБА_6 щодо суперечливих показань свідка ОСОБА_7 по обставинам зустрічей з ним і передачі коштів; про незаконне проведення нею оперативно-розшукових заходів; те, що протокол огляду грошових коштів від 18 лютого 2011 року проведено до порушення кримінальної справи 21 лютого 2011 року, без оформлення належної постанови про заведення оперативно-розшукової справи та постанови про проведення оперативно-розшукових заходів; про те, що грошові кошти, які були предметом хабара, помічені та оглянуті, належали особисто ОСОБА_7 , а не виділені зі спецфонду правоохоронного органу, і ця процесуальна дія проводилась без участі компетентної посадової особи - експерта; про невідповідність відеозапису огляду кабінету № 222 від 18 лютого 2011 року тим діям, які відбувалися в дійсності; про відсутність демонстрації вказаного відеозапису учасникам цієї процесуальної дії та відповідного протоколу з підписами її учасників; про необґрунтовану відмову в задоволенні клопотання про проведення автентичності та цілісності вказаного відеозапису (на предмет монтажу) шляхом проведення відповідної судово-криміналістичної експертизи; про відсутність в матеріалах справи доказів про те, що до повноважень ОСОБА_8 входило здійснення дій в інтересах ОСОБА_7 у виді не направлення адміністративного протоколу відносно неї до відповідного органу з вказаного питання; про вчинення провокації хабара; про те, що ОСОБА_7 звернулась із заявою до правоохоронних органів до дачі нею взятки, що вимагання хабара не було, а тому не було підстав для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 369 КК України; про відсутність у нього на руках спецзасобу «Промінь-1»; по доводам необхідності проведення перевірки його скарг на ім`я Генерального прокурора і прокурора області, направлених до суду для розгляду в рамках кримінальної справи; по доводам про відсутність в матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_4 умислу, корисливого мотиву, вимагання хабара; про те, що його заяви про застосування до нього недозволених методів слідства перевірені неналежним чином тощо.

При цьому, про необхідність з`ясування та перевірки наведених вище питань вказано і у висновках колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, викладених в ухвалі від 06 листопада 2014 року.

Відповідно до ст.281 КПК України (в редакції 1960 року) кримінальна справа може бути повернута для додаткового розслідування за мотивів неповноти та неправильності досудового слідства у випадку, якщо ця неповнота або неправильність не може бути усунута у судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, регулюючого направлення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи припустимо лише за мотивів неповноти або неправильності досудового розслідування. Неповним досудовим слідством визнається, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст.22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово, однобоко дослідженні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи: не були допитані певні особи; не встановленні та не дослідженні докази, що підтверджують або спростовують обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню по справі і таке інше. Зокрема, однією із обставин, згідно ст. 64 КПК України, яка підлягає обов`язковому доказуванню у кримінальної справи, є «подія злочину (час, місто, засіб та інші обставини скоєння злочину)», тобто ті необхідні обставини та фактичні данні підтвердження, яких необхідно для достовірного встановлення наявності в діях обвинуваченого (підсудного) об`єктивної сторони інкримінованого йому складу злочину.

Наведену неповноту та неправильність досудового розслідування усунути при судовому розгляді неможливо, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 368 ч. 1 КК України прокурору, для організації проведення додаткового розслідування у процесуальному порядку, передбаченому п. п. 8, 12 перехідних положень кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року, тобто із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і здійсненням подальшого провадження із додержанням процесуальних норм, передбачених новим кримінальним процесуальним законодавством України.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання підсудного ОСОБА_4 ґрунтується на законі і є таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.281 КПК України (в редакції 1960 року), суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання підсудного ОСОБА_4 про повернення кримінальної справи прокуророві для організації додаткового розслідування задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 1 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області для організації проведення додаткового розслідування, у зв`язку із неповнотою та неправильністю досудового слідства.

Постанова суду може бути оскаржена учасниками судового процесу протягом семи діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1