Справа № 308/5093/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадяина України, українця, пенсіонера, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.303 КК України та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк не більше двох місяців до 27 липня 2017 року, заборонивши останньому залишати місце постійного проживання в період з 22.00 год. до 07.00 год.
Органом досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні 26.04.2017 року на території готельного комплексу «Акватова» по АДРЕСА_2 , втягнення особи по імені ОСОБА_9 в заняття проституцією, з використанням уразливого стану, а також вчиненні таких же дій щодо ОСОБА_10 , тобто вчинення цих дій щодо кількох осіб, повторно.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.ч.1,2 ст.303 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором не доведено обставини, які можуть бути достатніми для обрання запобіжного заходу тримання ОСОБА_6 під вартою на досудовому слідстві, який має постійне місце проживання, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання і у якого на утриманні знаходиться дружина інвалід 3 групи та престаріла мати.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою. На думку прокурора, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу а саме: ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за один із яких передбачено покарання у виді 7 років позбавлення волі, що, на думку прокурора, свідчить про невідворотність призначення ОСОБА_6 саме такого покарання, а тому він може переховуватись від органів розслідування або суду та незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Зазначає також, що підозрюваний ОСОБА_6 в порядку ст.63 Конституції України від дачі показів відмовився.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється останній і на що посилається прокурор, не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
З урахуванням вказаного, а також даних про особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, він пенсійного віку, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні знаходяться дружина інвалід та престаріла мати, раніше не судимий, слідчий суддя вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту у період з 22.00 год. до 07.00 год. Такий запобіжний захід може забезпечити дотримання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, суд поклав на ОСОБА_6 певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до прокурора, слідчого та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання ; уникати будь-якого тиску на свідків у кримінальному провадженні й спілкуватися з такими з дозволу слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор з приводу можливих виду та строку покарання ОСОБА_6 виходить за межі визначених законом повноважень прокурора та суперечить Загальним засадам кримінального провадження, зокрема, передбаченій п.10. ч.1 ст.7 КПК України презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова протии Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Не можуть бути взяті до уваги і посилання прокурора в апеляційній скарзі, як на підставу для обрання цього запобіжного заходу, на відмову підозрюваного ОСОБА_6 від дачі показів в порядку ст.63 Конституції України, оскільки такі можуть бути розтлумачені як вплив на свободу від самовикриття, що також суперечить Загальним засадам кримінального провадження.
Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляції, були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: