Провадження № 1-кс/761/9492/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 160 203 300 007 92 у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сенакі, (Грузія), грузин, громадянин Грузії, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, проживає без реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 09.11.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 120 161 000 900 131 40 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Вказане провадження у подальшому об`єднане з провадженням № 120 160 203 300 007 92, у якому раніше оголошену підозру 26.04.2017 змінено на ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 причетний до вчинення низки злочинів, а саме - вимагання, поєднаного із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних з метою залякування потерпілого, викрадення особи та незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, самовільного присвоєння власних повноважень, які вчинені організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2016 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого у подальшому рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжений до 09.05.2017.

У зв`язку з тим, що підозрюваному ОСОБА_4 відкрито доступ до матеріалів досудового розслідування, тобто строк ознайомлення з матеріалами розслідування не входить до строку досудового розслідування, однак завершити слідство до зазначеного строку неможливо через необхідність виконання процесуальних дій та у зв`язку з існуванням ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення нового злочину та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просив продовжити строк дії вищевказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав, зазначивши, що у цьому провадженні про підозру оголошено п`ятьом особам, матеріали досудового розслідування містять значний обсяг аудіо та відеофайлів.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи про необґрунтованість висунутої стороною обвинувачення підозри та відсутність заявлених останньою ризиків.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, надавши оцінку доводам сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних факторів:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак інкримінованих йому правопорушень.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання особи під вартою є одночасна наявність двох обставин існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2016, якою до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду від 04.04.2017, якою продовжений строк вказаного запобіжного заходу, ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у вказаних вище рішеннях слідчих суддів ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим.

Співставлення негативних наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення підозрюваної у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя, приймаючи до уваги характер вчинених злочинів, які пов`язані з застосуванням насильства, вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вдатися до дій, пов`язаних з незаконним впливом на потерпілих та свідків.

Крім того, не виключено, що підозрюваний ОСОБА_4 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, може вчинити інше кримінальне право рушення, оскільки останній не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, інкриміновані підозрюваному злочини мають корисливу спрямованість.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що певні ризики, які існували раніше, продовжують існувати і на даний час.

Однією з обставин, з наявністю якої закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання особи під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.

Згідно з постановою першого заступника прокурора м. Києва від 30.03.2017 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців, тобто до 09.05.2017. Водночас, 28.04.2017 стороні захисту наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, отже строк ознайомлення у силу ч. 3 ст. 219 КПК не включається у строк досудового розслідування.

Частиною 4 статті 183 КПК передбачено, що слідчий суддя має право не визначити заставу у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 04липня 2017 включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1