Справа № 539/1997/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року м. Лубни Полтавської області

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В :
23.02.2017 року захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу мотивував тим, що 22 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги.

12.11.2015 слідчим Лубенського ВП ГУНП України в Полтавській області зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження №0001416 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яка у подальшому була перекваліфікована в ч. 2 ст. 286 КК України.

04.02.2017 року в кримінальному провадженні № 0001416 ОСОБА_7 , було повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.02.2017 року ним було заявлено слідчому клопотання у даному кримінальному провадженні щодо долучення доказів, проведення слідчих дій, зокрема повторного огляду місця події, слідчих експериментів та призначення експертизи.

23.02.2017 року ним було отримано постанову старшого слідчого ОСОБА_8 про часткове задоволення клопотання, а саме : до матеріалів кримінального провадження долучено як докази : фотознімок та оптичний носій інформації з відеозаписом. В той же час слідчим відмовлено в задоволенні клопотання, про проведення слідчих (процесуальних) дій, зокрема повторного огляду місця події, слідчих експериментів та призначення експертизи.

Відмову в задоволенні клопотання старший слідчий ОСОБА_8 обґрунтував тим що проведення повторного огляду місця пригоди не доцільно у зв`язку з тим що вказана слідча дія вже була проведена; проведення слідчих експериментів не доцільно у зв`язку з відсутністю підстав не довіряти в же наданим свідками показам; проведення повторної авто технічної експертизи не доцільно проводити у зв`язку відсутністю підстав для сумніву у висновках раніше проведених експертиз.

З зазначеними підставами відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій він не погоджується, оскільки відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2015 року вказаний розмір ширини проїзної частини в напрямку з м. Харкова до м. Києва складає 4,7 м. Цей розмір не відповідає дійсності оскільки фактична ширина 3,6 м., яка підтверджується доказом, який долучений до матеріалів кримінального провадження, а саме : фотознімком та відеозаписом, а також протоколом про проведення слідчого експерименту свідка ОСОБА_9 .

Не відповідність у вказаних у слідчих експериментах даних щодо місцезнаходження автомобіля ВАЗ-21099 дає обґрунтовані сумніви щодо достовірності зазначених у протоколі свідчень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також потерпілого ОСОБА_13 . Вказана невідповідність полягає в тому, що згідно протоколів та схем вказаний автомобіль знаходився на відстані 2,7 м. та 2,8 метри від узбіччя при цьому ширина вказаного автомобіля складає 1,8 метри, що при математичному сумуванні перевищує фактичну ширину проїжджої частини - 3,6 метри.

Не достовірність даних щодо ширини проїжджої частини, вказаної в схемі дорожньо-транспортної пригоди 4,7м, даних, зазначених у протоколах слідчих експериментів свідків та потерпілого і схемах до них корінним чином впливають на висновок авто-технічної експертизи.

На підставі викладеного, прохав скасувати постанову про часткове задоволення клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 від. 17.02.2017 року, зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_8 вчити певну дію, а саме: провести додатковий огляд місця пригоди з складанням схеми місця пригоди, провести слідчі експерименти з свідками пригоди ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_14 з залученням експерта Полтавського НД ЕКЦ і сторони захисту.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скаргу підтримали та прохали її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що про невідповідну відстань у протоколі огляду дізнався тільки після ознайомлення із матеріалами справи, також прохав суд скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_15 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки це призведе до затягування досудового розслідування. Пояснив, що дані зазначено у протоколі схематично, очевидці ДТП виставляли автомобілі при слідчих експериментах на свій розсуд, при цьому Фольц автомобіль ВАЗ виставив до перехрестя, тоді як інші очевидці виставляли даний автомобіль на самому перехресті, тому ніяких суперечностей у вимірах меж проїздної частини не має. Всі дані та всіма протоколами слідчих експериментів було направлено на проведення експертизи та експертом робився висновок за різними вихідними даними.

Прокурор заперечував щодо задоволення даної скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 12.11.2015 року близько 10 години він, керуючи технічно справним транспортним засобом легковим автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 , належним, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 , в світлий час доби рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку від м. Києва до м. Харкова та перевозив пасажира ОСОБА_9 .

Рухаючись по головній дорозі Київ-Харків-Довжанський в Лубенському районі Полтавської області та проїжджаючи нерівнозначне перехрестя із другорядною дорогою сполученням Лубни-Мгар, водій ОСОБА_7 , перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав маневр повороту ліворуч у напрямку другорядної дороги до с. Мгар Лубенського району, при цьому не надав дорогу автомобілю Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 , котрий рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку прямо.

Вказаними діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 року, хоча мав можливість та повинен був їх виконувати, внаслідок чого, в межах вказаного перехрестя, допустив зіткнення керованого ним автомобіля із вищевказаним автомобілем Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 , котрий перевозив пасажира ОСОБА_16 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом сечового міхура, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням, які, згідно висновку експерта № 132 від 18.04.2016, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому грудини без зміщення, синця по передній поверхні лівого колінного суглобу, які, згідно висновку експерта №414 від 24.11.2015, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновків експерта № 35 від 07.04.2016 та № 42 від 21.04.2016 року за результатами проведених автотехнічних експертиз в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил.

Відомості щодо вказаного правопорушення внесено 12.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001416 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування проводилося СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області.

30.06.2016 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_7 .

Постановою заступника прокурора Полтавської області від 20.02.2017 р. у даному кримінальному провадженні доручено СУ ГУНП в Полтавській області проведення подальшого досудового розслідування.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_8 від 17.02.2017 р. було частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про долучення доказів та проведення слідчих дій, а саме : до матеріалів кримінального провадження долучено як докази : фотознімок та оптичний носій інформації з відеозаписом та відмовлено в задоволенні клопотання про проведення слідчих процесуальних дій, зокрема повторного огляду місця події, слідчих експериментів та призначення експертизи.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, огляд місця ДТП проводився за участі водія ОСОБА_7 , при цьому зауважень від учасників даної слідчої дії щодо протоколу та схеми пригоди, не надходило.

Також під час досудового розслідування даного кримінального провадження , було проведено слідчий експеримент із ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_7 та захисника , під час його проведення було здобуто вихідні дані для проведення автотехнічної експертизи.

Крім цього, слідчі експерименти проведено із потерпілим ОСОБА_13 , свідками : ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , під час проведення яких також було здобуто вихідні дані для проведення автотехнічної експертизи.

Згідно висновків експертизи від 7.04.2016 р. № 35, від 21.04.2016 р. № 42, експертом надавалася оцінка всім вихідним даним, які були здобуті слідчим, в тому числі і тим, про які зазначав ОСОБА_7 та які було здобуто під слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 .

Підстав для проведення додаткового огляду місця події та слідчих експериментів через встановлення різної ширини проїздної частини, про що зазначається у скарзі не має, оскільки як вбачається зі схеми до протоколу огляду місця ДТП зазначені межі вказано схематично, як зазначали під час досудового розслідування, потерпілий ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 автомобіль ВАЗ вже перебував на перехресті, коли справа на перехресті його об`їхав автомобіль під керуванням потерпілого. Разом із тим під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 , автомобіль ВАЗ було виставлено не так як зазначали потерпілий ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а саме до початку перехрестя тому і дані цих вимірів були іншими.

Крім цього, як зазначалося вище, експертом досліджувалися всі данні по ДТП, на підставі всіх наявних на час проведення експертизи доказів, в тому числі і щодо замірів, як зазначалося у даному клопотанні.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги захисника відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК,
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1