В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 171 000 500 014 45 від 15 лютого 2017 року ОСОБА_5 , яка брала участь в судовому провадженні, на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Володар-Волинського району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 14.09.1990 Мінським районним судом м. Києва за ст. 140 ч. 2, ст. 141 ч. 2, ст. 42 КК України 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 13.04.1993 Мінським районним судом м. Києва за ст. 206 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року на 4 роки 7 місяців 9 днів позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 11.06.1999 Мінським районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч. 1 КК України 1960 року на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 21.02.2001 Яготинським районним судом Київської області за ст. 229-6 ч. 2 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі;
- 13.06.2003 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 21.04.2006 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 20.07.2010 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2, ст. 307 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, що звільнений 10.10.2013 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання на 1 рік 6 місяців 18 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому за цим законом призначено покарання у виді 6 місяців арешту.
Вирішено долю речового доказу в провадженні.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 14.02.2017, близько 14 год. 05 хв., перебував у гіпермаркеті Ашан ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет по пр-ту С.Бандери (Московський), 15-А, в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, взяв з торговельного прилавку вершкове масло Яготинське-82,5 %, вагою 200 гр., вартість однієї пачки - 30, 63 грн. без ПДВ, в кількості 20 пачок.
Після чого ОСОБА_6 поклав дані товари до своєї сумки, з якою він прийшов до магазину, та направився до виходу.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, останній вийшов за лінію кас магазину, не розрахувавшись за товар, однак кримінальне правопорушення йому не вдалось закінчити до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, яке належить ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет на загальну суму 612 грн. 50 коп.
В апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні № 120 171 000 500 014 45 ОСОБА_5 , яка брала участь в судовому провадженні, не оспорюючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення, доведеність його вини та юридичну кваліфікацію, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На обґрунтування апеляційних вимог, прокурор ОСОБА_5 послалася на те, що
при ухваленні вироку судом неналежно враховано особу обвинуваченого, який, будучи неодноразово судимий, маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.
На переконання прокурора судом першої інстанції не в повній мірі було враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до приписів ст. 12 КК України, віднесений до злочинів середньої тяжкості; спосіб вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують обвинуваченого, який не працює, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, а з 1999 року знаходиться під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом.
Представник ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення захисника та обвинуваченого, що заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Вказаних положень закону суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання в повній мірі не дотримався.
Так, при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно були враховані: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працював та не мав джерела доходу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - визнано щире каяття.
Обставина, що обтяжує його покарання - є рецидив злочинів.
Проте, при призначенні покарання ОСОБА_6 фактично в мінімальних межах, встановлених в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 6 місяців арешту, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до відповідальності, але знову вчинив умисний злочин.
При цьому ОСОБА_6 не працював та не мав джерела доходу, з 11.05.1999 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.
За місцем тимчасового проживання: АДРЕСА_2 , Оболонським УП ГУ НП в м. Києві та начальником ЖЕД-508 - ОСОБА_6 характеризується посередньо.
Наявна обставина, що обтяжує його покарання - рецидив злочинів.
За наведеним, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_6 покарання у близьких до мінімальних меж, встановлених в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що є явно несправедливим внаслідок м`якості і не буде сприяти його виправленню та попередженню нових злочинів, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким колегія суддів, за наведених вище обставин, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, але не у розмірі, що вказав в апеляційних вимогах прокурор, виходячи у тому числі і з обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 - щире каяття.
Виходячи з викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні,задовольнити частково.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 120 171 000 500 014 45 від 15 лютого 2017 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з 15 травня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 03 березня 2017 року по 15 травня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3