АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 19 квітня 2017 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду частково задоволено клопотанням старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП України м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 25 травня 2017 року заборонивши залишати житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, вказав, що прокурором не доведено того, що лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальний обов`язків, а тому прийшов до висновку, що в даному конкретному випадку до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, або домашній арешт в нічний період за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник посилається на те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що стороною захисту в розписці про отримання клопотання та матеріалів справи, вказано на невідповідність даних про особу підозрюваного, а саме даних про цивільний шлюб ОСОБА_6 , наявність утриманців, місця роботи та наявність хвороби. Також не вказано, що при затриманні ОСОБА_6 проведено особистий обшук в порушення вимог ч. 3 ст. 208 та ч. 3 ст. 223 КПК України, без участі захисника, а також протиправно вилучено технічний паспорт на транспортний засіб та комплект ключів з сигнальним пристроєм, зі стоянки по АДРЕСА_3 , вилучено і сам автомобіль.
Сторона захисту вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто суворим до підозрюваного.
На думку захисника, слідчий суддя не врахував того, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушенняє недостатньо обґрунтованою.
Як вважає адвокат, підстав вважати, що ОСОБА_6 може уникати кримінальної відповідальності, або впливати на хід досудового слідства, немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 23 лютого 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
24 березня 2017 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у підбурювані до пропозиції надання та підбурюванні до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
25 березня 2017 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП України м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року частково задоволено клопотанням органу досудового розслідування та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 25 травня 2017 року заборонивши йому залишати житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно з вимогами чинного законодавства судом враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, характеризуючі дані підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний запобіжній захід здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності частково задовольнити клопотання органу досудового розслідування, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом. Вказані ризики оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_6 , а тому доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній підозрюється у підбурювані до пропозиції надання та підбурюванні до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому доводи захисника в тому числі і ті, на які звертається увага в апеляційній скарзі є непереконливими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, якою частково задоволено клопотанням старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП України м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 25 травня 2017 року, заборонивши залишати житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2066/2017 Категорія КК: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 , Доповідач: ОСОБА_1