Справа № 405/4176/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

Потерпілі з вказаною скаргою звернулися до суду, в обґрунтування якої вказали, що 26.07.2017 року вони отримали постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000063 від 02.01.2016 року, яка винесена слідчим на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З даною постановою слідчого потерпілі не погоджуються з тих підстав, що постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки не відповідає завданням кримінального провадження.

У судове засідання з`явився потерпілий ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , надали пояснення, відповідно до яких скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судове засідання з`явився, надав матеріали кримінального провадження та пояснення, згідно з якими обставини зазначені в скарзі не визнав, в задоволенні скарги просив відмовити. Крім того, прокурор вказав на наявність підстав вважати, що потерпілими пропущено визначений ст. 304 КПК України строк на оскарження даної постанови.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , а також прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови виходячи з наступного.

Встановлено, що 28.04.2017 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000063 від 02.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 365 КК України. Обгрунтовуючи вказану постанову слідчий дійшов висновку про те, що факт застосування фізичного насилля працівниками поліції підтверджується лише показами самих заявників (потерпілих) ОСОБА_8 , протилежні доводи ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що застосування насилля не було, підтверджуються показами свідків цих подій, висновками експертів та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження, а тому, на думку слідчого доводи заявників не знайшли своє підтвердження та спростовуються здобутими під час розслідування доказами. Крім того, в оскаржуваній постанові вказується про те, що факт застосування працівниками поліції фізичного насилля відносно потерпілих не знайшов свого підтвердження і це підтверджується показами свідків, у тому числі й свідка ОСОБА_11 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на стадії досудового розслідування проведено низку заходів спрямованих на виконання завдання кримінального провадження. Разом з тим, розслідування злочину проведено не повно, не всебічно та не об`єктивно, про що свідчать наявні матеріали.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом .

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України покладається на слідчого.

Ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається зокрема, в разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас, як з`ясовано фактичними даними, зокрема дослідженням матеріалів кримінального провадження (а. с. 161), в постанові апеляційного суду Кіровоградської області від 08.06.2017 року зазначено, що відповідно до пояснень свідка ОСОБА_11 він був свідком виключного того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом та не вказав за якими саме ознаками працівники ДАІ визначили, що ОСОБА_3 знаходився в стані наркотичного сп`яніння. Дані покази свідка ОСОБА_11 залишено поза увагою.

В ході досудового розслідування не встановлено та не допитано у якості свідків відвідувачів та оператора ігрового закладу ТОВ «Імперіа Лото», водія маршрутного таксі, який був очевидцем події, лікаря та медсестру КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», які відмовились проводити обстеження на визначення стану сп`яніння ОСОБА_3 , у зв`язку із наявністю у нього явних тілесних ушкоджень та зазначили, що можуть провести обстеження на стан сп`яніння лише після надання останньому першої медичної допомоги (вказані особи зазначені в протоколі допиту ОСОБА_3 як свідка від 15.02.2016 року, а. с. 60-65, особу в цивільному одязі, яка заламувала руку ОСОБА_5 і представилась працівником поліції, пред`явивши посвідчення у спосіб, що унеможливлював ознайомитись з його змістом.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, оскільки постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000063 від 02.01.2016 року потерпілими було отримано лише 26.07.2017 року, а звернулися вони до суду з даною скаргою 07.08.2017 року, з урахуванням положення ст. 304 КПК України слідчим суддею зроблено висновок, що встановлений законом строк на оскарження рішення слідчого потерпілими не пропущено, тобто подано у строки, передбачені КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Враховуючи викладене слідчим суддею відзначається, що в ході досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів на виконання завдання кримінального провадження, а тому постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000063 від 02.01.2016 року підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на рішення слідчого задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000063 від 02.01.2016 року.

Кримінальне провадження № 0000063 від 02.01.2016 року разом з данною ухвалою направити до слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1