Справа № 591/2244/17
Провадження № 1-кп/591/333/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0001270 від 01.04.2017 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кролевець, українця , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не судимого в порядку ст. 89 КК України, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого, АДРЕСА_1

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 року близько 10-25 год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Сам маркет» за адресою : АДРЕСА_2 вирішив викрасти декілька плиток шоколаду «Корона», які належать ФОП « ОСОБА_6 ». Свєтличний, перслідуючи корисливу мету таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ФОП « ОСОБА_6 » та бажаючи їх настання, вважаючи що діє непомітно для оточуюючих, діючи таємно, шляхом вільного доступу, взяв з вітрини 12 плиток молочного шоколаду з цільними лісовими горіхами «Корона», вагою по 90 грам кожна, загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/1214е від 11.04.2017 року 351,60 грн.. Після цього, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав вказані плитки шоколаду під свій одяг та пішов до виходу з магазину. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному, з корисливою метою викраденні 12 плиток молочного шоколаду «Корона» на загальну суму 351,60 грн., ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Такі дії ОСОБА_4 , органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто крадіжка.

До суду подано угоду про примирення підозрюваного з представником потерпілого укладену 27.04.2017 року. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні;

б) до підписання угоди відшкодував в повному обсязі заподіяну злочином шкоду стороні потерпілого.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 незаконно викрав чуже майно ФОП « ОСОБА_6 » , а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, представником потерпілого) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з ст.ст.118, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов"язані з проведенням експертизи в розмірі 263,88 грн..

Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 27 квітня 2017 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази: Оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні магазину «Сам Маркет» залишити у матеріалах кримінального провадження № 0001270.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_7 -Когер