печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001903 від 30.10.2015р. та № 0003898 від 21.03.2016р. за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спея Грігопольського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, не одруженого, судимого

22.10.2013р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;

28.03.2014р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

19.09.2014р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі,

20.11.2014р. Шевченковським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно незаконно заволодів чужим майном при наступних обставинах.

20.03.2016р. приблизно о 19 год 00 хв ОСОБА_7 зайшов до торгівельної зали магазину «Новус», який розташований за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 17 з метою придбання продуктів харчування.

Знаходячись в торгівельному залі магазину, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, обравши об`єктом свого посягання батарейки марки Duracell, в кількості 8 упаковок по 8 батарейок в кожній упаковці, які належать ТОВ «Новус Україна».

Здійснюючи свій протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що діє таємно та за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, взяв з полиці 8 упаковок по 8 батарейок в кожній упаковці марки Duracell Turbo Max (артикул 205973), закупівельною вартістю 96,73 грн кожна, а всього на загальну суму 773,84 грн, котрі заховав собі за пояс штанів, в які був одягнений.

Вважаючи, що його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_7 під час проходження крізь лінію кас не здійснив розрахунок за обранні ним батарейки марки Duracell Turbo Max (артикул 205973), в кількості 8 упаковок по 8 батарейок в кожній упаковці, та вийшов за межі кас магазину «Новус», виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення протиправного умислу до кінця, але зміг довести до кінця свій умисел на таємну крадіжку чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

03.05.2016р. приблизно о 17 год 15 хв ОСОБА_7 зайшов до приміщення магазину «ля Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 6, де на полицях побачив виставлений для продажу товар, а саме упаковку з бритвою торгівельної марки «Gillet Flex Ball», вартістю 415,00 грн, та насадки торгівельної марки «Gillet Fusir Proglide Power», вартістю 555,00 грн.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направленій на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 взяв з полиці упаковку з бритвою торгівельної марки «Gillet Flex Ball», артикул 632957, вартістю 415,00 грн, та насадки торгівельної марки «Gillet Fusir Proglide Power», артикул 481541, вартістю 555,00 грн, що належить ЗАТ «Фоззі-Фуд», поклав вказані речі за пояс своїх штанів та направився до виходу із магазину «ля Сільпо», маючи намір винести вказаний товар за межі магазину, не розрахувавшись за нього, чим продовжив свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Але ОСОБА_7 не зміг довести свій умисел на таємну крадіжку чужого майна до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки до нього підійшли працівники охорони магазину та при перевірці у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено товар, який він намагався викрасти, після чого ОСОБА_7 був затриманий працівниками охорони магазину.

03.05.2016р. приблизно о 23 год 30 хв ОСОБА_7 прибув до центральної частини м. Києва, де перебуваючи біля Бессарабського ринку на площі Бессарабській, 1, в м. Києві, а саме неподалік магазину «Білла», побачив раніше незнайому ОСОБА_11 , якій запропонував спільно вжити спиртних напоїв, на що остання погодилась, та вони разом зайшли до магазину «Білла», де придбавши спиртні напої, вийшли із магазину та почали їх вживати. В ході спілкування та спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_11 повідомила про необхідність їй їхати додому, на що ОСОБА_7 запропонував допомогти їй викликати таксі та заплатити за нього, за умови, що ОСОБА_11 піде з ОСОБА_7 на вул. Шота Руставелі у м. Києві з метою зняти грошові кошти з банківської картки, на що ОСОБА_12 погодилась, та вони разом попрямували до вул. Шота Руставелі у м. Києві.

Проходячи повз один із під`їздів будинку № 10, розташованого по вул. Басейній у м. Києві, ОСОБА_7 попросив його зачекати, повідомивши, що товариш повинен винести їм грошові кошти.

04.05.2016р. приблизно о 06 год 30 хв ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 10, з корисливих мотивів, з метою повторного незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, що виразився в обіцянці негайно його повернути, та зловживання довірою його знайомої ОСОБА_11 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив її мобільний телефон, впевнивши її про обов`язкове його повернення, на що остання погодилась та надала йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка.

ОСОБА_7 здійснив дзвінок з наданого ОСОБА_11 мобільного телефону, та маючи умисел на доведення свого протиправного умислу до кінця, направленого на незаконне заволодіння шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 мобільного телефону, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_11 відволіклася від нього, залишив мобільний телефон при собі та з місця події зник у невідомому для ОСОБА_11 напрямку разом із телефоном марки «НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 7000,00 грн, завдавши подіявши їй матеріальну шкоду на зазначену суму.

В подальшому ОСОБА_7 був затриманий працівниками служби охорони та у нього вилучено мобільний телефон «НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із закінченим замахом на таємне викрадення чужого майна із магазинів «ля Сільпо» та «Новус», викладені в обвинувальному акті, пояснивши в суді, що дійсно 03.05.2016р. приблизно о 17 год 15 намагався викрасти із торгівельного залу магазину «ля Сільпо» упаковку з бритвою та насадки до бритви торгівельної марки «Gillet», та 20.03.2016р. із торгівельного залу магазину «Новус» намагався викрасти 8 упаковок батарейок Duracell, сховавши їх під своїм одягом, але був затриманий охороною при виході із магазинів, викрадене майно в нього вилучене та повернуто власнику. У вчинених кримінальних правопорушеннях розкаюється, просить суворо не карати, розуміючи, що кримінальні правопорушення ним вчинені у зв`язку з відсутністю у нього грошових коштів в момент його знаходження в магазинах, та бажанням отримати у свою власність зазначене майно.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_7 в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні незаконного заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном марки «НТС Desire 700», який належав ОСОБА_11 , з якою він познайомився близько 23.00 год 03.05.2016р. біля магазину «Білла», розташованому на Бесарабській площі в м. Києві.

В цей час він вживав алкогольні напої зі своїм другом, поряд з ними також знаходилась ОСОБА_11 з подругою, а тому запропонували разом вживати спиртні напої, та в подальшому їх друзі поїхали, а він продовжив вживати спиртні напої разом із ОСОБА_11 . Коли почало розсвітати, ОСОБА_11 повідомила його, що має їхати додому, та він погодився викликати їй таксі, але повідомив про необхідність зняти з банківської картки грошові кошти, які намагався зняти з банкомату, який розташований по вул. Ш.Руставелі, з приводу чого запропонував ОСОБА_11 пройти разом із ним, на що вона погодилась.

Близько шостої години вони спустились на вул. Ш.Рутавелі, де він, маючи намір забрати собі коштовний мобільний телефон, який належав ОСОБА_11 , попросив її надати йому мобільний телефон зробити телефонний дзвінок своєму другу, на що остання без коливань погодилася та передала йому свій мобільний телефон марки «НТС Desire 700», з яким він трохи відійшов від неї, зробив телефонний дзвінок, після чого відійшов ще надалі від неї та, скориставшись тим, що вона відволіклася від нього, непомітно спустився в інтернет-кафе, де знаходився до моменту, поки його не затримали два охоронці, яким вказала ОСОБА_11 що саме він викрав у неї мобільний телефон. Мобільний телефон ОСОБА_11 після його затримання працівниками поліції повернутий ОСОБА_11 в справному вигляді.

Оскільки між ними склалися дружні відносини, ОСОБА_11 погодилась безсумнівно віддати для здійснення дзвінка свій мобільний телефон, який він не мав наміру повертати ОСОБА_11 , намагаючись його залишити в своєму користуванні з приводу чого залишався в інтернет-кафе. При цьому жодного насилля він до ОСОБА_11 не застосовував, вона його не наздоганяла та коли тихенько відійшов від неї, зайшов в інтернет-кафе, де намагався зачекати поки піде ОСОБА_11 . В інтернет-кафе він положив зазначений телефон собі в сумочку, але при його затриманні сумку з телефоном у нього вилучили та йому відомо, що телефон повернули ОСОБА_11 .

Зазначив, що кримінальні правопорушення вчинив у зв`язку із відсутністю у нього достатньої суми грошових коштів для придбання товарів, а також захотів користуватися гарним коштовним мобільним телефоном, тому вирішив шахрайським шляхом ним заволодіти.

У вчинених кримінальних правопорушеннях розкаюється, просить суворо його не карати, приніс вибачення в судовому засіданні ОСОБА_11 , має стати на шлях виправлення буз ізоляції його в місцях позбавлення волі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження за епізодами закінченого замаху на крадіжки чужого майна, вчинених повторно, проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також вина ОСОБА_7 у незаконному заволодінні чужим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , підтверджена в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка зазначила, що 03.05.2016р. вона зустрілася разом із своєю подругою біля магазину «Білла», розташованому на Бесарабській площі в м. Києві, де в подальшому вона познайомилась з ОСОБА_7 та з ним продовжила проводити свій час. Вони разом розпивали спиртне, яке було придбане ОСОБА_7 , таким чином спілкувалися понад 6-7 годин разом, та на світанку вона вирішила їхати додому, на що останній визвався викликати таксі. В подальшому ОСОБА_7 попросив надати йому мобільний телефон зателефонувати другові, та вона добровільно передала йому свій мобільний телефон, і чекала на те, коли він закінчить розмовляти. ОСОБА_7 трохи відійшов від неї, та в подальшому вона відволіклася від ОСОБА_7 , а коли знову намагалася звернути увагу на ОСОБА_7 , то він пропав з поля її зору. Оскільки між ними склалися дружні відносини, вона довіряла ОСОБА_7 , вона добровільна надала йому свій мобільний телефон. Не дочекавшись ОСОБА_7 , вона почала хвилюватися за свій мобільний телефон, з приводу чого розплакалась.

Двом чоловікам, які проходили біля неї, та поцікавились що з нею сталося, вона повідомила, що, мабуть, вкрали у неї мобільний телефон та описала прикмети ОСОБА_7 . Оскільки вона не має юридичної освіти, для неї поняття вкрали та пограбували є тотожними, тому вона не пам`ятає, що саме вона говорила цим чоловікам з приводу розмежування протиправних дій ОСОБА_7 , але в судовому засіданні запевнила, що жодного насилля ОСОБА_7 відносно неї при отриманні від неї мобільного телефону не вчиняв, вона його не наздоганяла, а він непомітно для неї пропав з поля її зору з її мобільним телефоном. В подальшому зазначений мобільний телефон їй повернутий, жодних претензій матеріального характеру вона до ОСОБА_7 не має, просить не притягати його до кримінальної відповідальності, оскільки повністю пробачила йому.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що він працює охоронцем в ПП «Спрут» та виконує обов`язки по охороні об`єктів, розташованих в м. Києві. 04.05.2016р. приблизно о 06.00 год він з напарником ОСОБА_15 після закінчення зміни під`їхали за адресою Ш.Руставелі, 4 випити кави, біля будинку побачили дівчину, яка сиділа на клумбі та плакала, вони підійшли до неї, одночасно з ними до неї підійшов працівник поліції та вони разом поцікавилися, що трапилося. Дівчина повідомила, що її пограбували, а саме, викрали телефон, при цьому описала зовнішність молодого хлопця, який забрав в неї мобільний телефон. Вони почали відпрацьовувати прилеглу територію з метою відшукання хлопця, та він з напарником спустились в інтернет-кафе, де при вході побачили особу, яку описала дівчина як крадія її мобільного телефону, він виходив з туалетної кімнати, та вони відразу затримали його. Одночасно співробітник інтернет-кафе передала їм сумку, яка належала цьому хлопцеві, як пізніше вони встановили, що це був ОСОБА_7 Останній спочатку виявив непокору, намагався вивернутися від них, а потім по виходу разом із ним на вулицю з інтернет-кафе, та дівчина впізнала його, як особу, яка викрала у неї мобільний телефон, підтвердив що саме у нього знаходиться мобільний телефон цієї дівчини, та в сумочці, яка належала ОСОБА_7 , вони виявили мобільний телефон, який належав зазначеній дівчині.

Вина ОСОБА_7 також підтверджена письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду місця події від 04.05.2016р., проведеного з 08.23 до 08.53 год відповідно до якого у ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон «НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , в чохлі рожевого кольору (том 2 а.п. 51-55).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого ОСОБА_11 впізнала серед інших осіб саме ОСОБА_7 , як особу, яка викрала в неї мобільний телефон (том 2 а.п. 63-64).

Протоколом огляду мобільного телефону «НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 від 04.05.2016р. (том 2 а.п. 65-69).

Розпискою потерпілої ОСОБА_11 про отримання мобільного телефону «НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 (том 2 а.п. 72).

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченим середньої тяжкості кримінальних правопорушень і кваліфікує дії ОСОБА_7 за епізодами від 20.03.2016р. та від 03.05.2016р. за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке виразилось у виконанні всіх дій, які особа вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Дії ОСОБА_7 по епізоду незаконного заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно. Між тим, в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна не доведена та спростовується показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_11 , показаннями самого ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_14 , які за обставинами заволодіння чужим майном співвідносяться між собою. А відтак дії ОСОБА_7 з цього приводу повинні бути перекваліфіковані з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України з наступних підстав.

Грабіж відповідно до ст. 186 КК України передбачає собою відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює, що його дії помічені, та оцінюються як викрадення.

Підвищена суспільна небезпека грабежу зумовлюється тим, що грабіжник не приховує свого наміру протиправно заволодіти майном, діє відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого чи осіб, у володінні яких перебуває майно.

Тоді як особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном, спонукаючи самого потерпілого шляхом обману чи зловживання довірою до передачі йому майна.

Повідомляючи неправдиві відомості про необхідність зателефонувати своєму другові, ОСОБА_7 використав обман як спосіб шахрайства з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_11 , при цьому свої дії, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , яка полягала у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілої, їх особливих довірливих відносин, які склалися між ним та потерпілою.

Враховуючи, що ОСОБА_16 добровільно передала ОСОБА_7 мобільний телефон, при цьому такі її дії зумовлені введенням її в оману та невиправданою довірливістю, при цьому подальше викрадення майна не було зумовлено вилученням майна таємно чи відкрито, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 К України.

Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за останнім відомим місцем проживання, при цьому не має постійного місця проживання на території міста Києва, наявність непогашених судимостей за попередніми вироками суду, задовільний стан здоров`я, той факт, що обвинувачений з 2013р. вчиняв на території міста Києва крадіжки чужого майна. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, прокурором у відповідності зі ст. 338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_7 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне не визнавати в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, як такий, що обтяжує покарання обвинуваченого, оскільки він не визнаний таким в направленому до суду обвинувальному акті.

Таким чином, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у виді позбавлення волі, але не на максимальний строк.

При призначенні зазначеного виду покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив повторні кримінальні правопорушення через незначний проміжок часу після повного відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, має чотири непогашені судимості за попередніми вироками суду, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення протиправних дій проти приватної власності, а отже про необхідність в застосуванні покарання у виді позбавлення волі, який буде достатнім до досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання, направленої на виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 04.05.2016р. (том 2 а.п. 89-91).

Зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 з 04.05.2016р. по 24.01.2017р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений. Відповідно до розписки представника потерпілого ТОВ «Фоззі-Фуд» вилучені у ОСОБА_7 03.05.2016р. в приміщенні магазину «Ле Сільпо», розташованому в ТРЦ «Гулівер», бритва торгівельної марки «Gillet Flex Ball» та дві насадки торгівельної марки «Gillet Fusir Proglide Power» передані йому на відповідальне збереження.

Крім того, відповідно до розписки представника потерпілого ТОВ «Новус Україна» вилучені у ОСОБА_7 20.03.2016р. в приміщенні магазину «Новус», 8 упаковок батарейок марки Duracell Turbo Max по 8 штук в кожній, передані йому на відповідальне збереження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 04.05.2016р. (том 2 а.п. 89-91).

Зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання попереднє ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 04.05.2016р. по 24.01.2017р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Речові докази за матеріалами кримінального провадження:

бритву торгівельної марки «Gillet Flex Ball» та дві насадки торгівельної марки «Gillet Fusir Proglide Power», передані на відповідальне збереження представнику ТОВ «Фоззі-Фуд», залишити ТОВ «Фоззі-Фуд» за належністю,

8 упаковок батарейок марки Duracell Turbo Max по 8 штук в кожній, передані на відповідальне збереження представнику ТОВ «Новус Україна», залишити ТОВ «Новус Україна» за належністю,

мобільний телефон марки НТС Desire 700», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_13 , залишити ОСОБА_13 за належністю.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з моменту отримання ним копії вироку суду.

Головуючий ОСОБА_1