Справа № 461/2228/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/353/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 185 ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2016 року у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, безпартійного, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судженого, востаннє вироком Франківського районного суду м.Львова від 24.10.2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, покарання не відбув,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України,
за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2016 року яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 24.10.2016 року, обрано ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахується з дня винесення вироку суду -09.12.2016 року.

У строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк перебування під вартою з 30.07.2016 року по 06.12.2016 року, згідно вироку Франківського районного суду м.Львова від 24.10.2016 року, та перебування під вартою з 06.12.2016 року часу постановлення ухвали Галицького районного суду м. Львова про тимчасове залишення обвинуваченого у слідчому ізоляторі УДДУ ПВП у Львівській області по 09.12.2016 року - день винесення вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року.

Перебування під вартою ОСОБА_6 з 30.07.2016 року по 24.11.2016 року, та з 06.12.2016 року по дату вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року в законну силу, зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 2 202,00 грн. витрат за проведення експертних досліджень.

Долю речового доказу вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений погоджуючись з вироком суду першої інстанції просить змінити його в частині призначення покарання обравши йому обмеження волі замість позбавлення волі. При цьому просить врахувати, що суд першої інстанції не врахував, що він співпрацював зі слідством, щиро розкаявся в скоєному.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , 11.03.2016 року о 17.30 год., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Близенько», на вул. Івана Франка, 69 у м.Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав коньяк «Старий Кахеті 4 роки» вартістю 200,00 грн., проте свого злочинного умислу не довів до кінця, оскільки його дії були припинені працівником даного магазину.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману захисником-адвокатом ОСОБА_8 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та, у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини по ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, обрано покарання в межах санкцій статей обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, його наслідки, обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, шкоду відшкодував, а також щиро розкаявся у скоєному, а тому покарання обвинуваченому обрано в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі оскільки виправлення ОСОБА_6 суд вважав неможливим без ізоляції від суспільства.

Дане покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Згідно вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, до частини 5 ст.72 КК України внесено зміни.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з врахуванням внесених змін, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року ОСОБА_6 утримується під вартою у Львівській установі виконання покарань у Львівській області протягом періодів: з 30.07.2016 року по 24.11.2016 року, та з 06.12.2016 року по дату вступу вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року в законну силу.

Станом на 13.06.2017 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року не набув законної сили.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.07.2016 року по 24.11.2016 року, та з 06.12.2016 року по 13.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2016 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його попереднього ув`язнення в строк покарання, тобто періоди: з 30.07.2016 року по 24.11.2016 року, та з 06.12.2016 року по 13.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: