Дата документу Справа № 335/5786/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/5786/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/608/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою і клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2017, якою задоволено клопотання прокурора про арешт майна.

Накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat «СС», з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак НОМЕР_2 , з забороною будь-якій особі користуватись та розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

Згідно з матеріалами провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, у якому зазначив, що в провадженні СУ ГУ НП України в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000793 від 13.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3ст. 289, ч.1 ст.388, ч.1 ст.358 КК України.

На обґрунтування поданого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2014, у період часу з 20 години 30 хвилин до 21 години 30 хвилин, невстановлені особи, шляхом підбору ключа, проникли до будинку для відпочиваючих №4/2, бази відпочинку «Закал», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали документи, годинник з металу жовтого кольору, вартістю 10 000 грн., золотий ланцюжок з хрестиком, вагою ЗО гр., вартістю ЗО 000 грн., золоті сережки з перлиною, вартістю 8 000 доларів США, планшет «Aple», вартістю 1 200 доларів США, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , грошові кошти на суму 5 000 грн., ключі від квартири та автомобіля марки «Volkswagen Passat» моделі «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », реєстраційний номер « НОМЕР_4 », в результаті чого заподіяли ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 133 000 гривень.

Окрім того, 12.07.2014, приблизно о 21 годині 30 хвилин, невстановлені особи, знаходячись на території бази відпочинку «Закал», розташованої за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, незаконно заволоділи автомобілем марки «Volkswagen Passat» моделі «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », реєстраційний номер « НОМЕР_4 », який належить ОСОБА_10 , та на даному автомобілі зникли з місця вчинення злочину, чим спричинили потерпілому значну матеріальну шкоду в розмірі 60 000 доларів США.

Також встановлено, що частина кузова та агрегатів з викраденого автомобіля знаходиться на автомобілі марки «Volkswagen Passat» моделі «СС», з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_9 .

Крім того, в ході досудового розслідування, частини кузова та агрегатів автомобіля марки «Volkswagen Passat «СС», ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », було визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 12.02.2015, накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », строком на 2 місяці, тобто до 12.04.2015.

Ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 10.04.2015, продовжено строк арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_5 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », строком на 2 місяці, тобто до 12.06.2015.

Ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 23.06.2015, продовжено строк арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », та зобов`язано органи досудового розслідування передати зазначений автомобіль на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_9

02.07.2015 автомобіль марки «Volkswagen Passat «СС», ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 » передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , про що було складено розписку та відповідно до ст. 388 КК України, попереджено ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність.

Але, ОСОБА_9 не дотримуючись взятих на себе зобов`язань щодо зберігання зазначеного транспортного засобу, передав його у користування ОСОБА_11 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив про те, що надані слідчим докази вказують на те, що зазначений у клопотанні прокурора автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України наклав на нього арешт.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 посилаючись на порушення слідчим суддею вимог матеріального і процесуального права просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Скаржник вказує, що ухвала не відповідає вимогам закону, так як вона ухвалена з порушенням вимог КПК України. Посилається на ухвалу слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області якою було скасовано арешт на вищевказаний автомобіль. Зазначає що ОСОБА_9 не є ані підозрюваним ані обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні. Вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те що автомобіль відповідає критеріям ст.98 КПК України є хибним і спростовуються висновками експертиз проведених в рамках кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 , в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , вказує на наявність у справі доказів на підтвердження того, що вилучений автомобіль є предметом вказаного кримінального провадження, зазначив про фіктивність володіння ОСОБА_9 транспортним засобом, невиконання останнім обов`язку щодо зберігання транспортного засобу, який ОСОБА_9 був переданий Дудніку, після чого були прийняті заходи по розшуку автомобіля «Volkswagens Passat CC», який за цей період було переобладнано, вказує, що даний автомобіль є речовим доказом по справі та одночасно заставним майном у банка. Посилається на те що апеляційним судом вже приймалося рішення щодо залишення без змін ухвали слідчого судді про арешт майна, і хоча обставини які давали підстави для скасування арешту майна були відсутні, слідчий суддя іншого місцевого суду необґрунтовано цей арешт скасував. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_8 , який висловив заперечення стосовно апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія прийшла до наступних висновків.

З урахуванням підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, у відповідності до положень ст. 117 КПК України, судова колегія вважає за необхідне задовольнити відповідне клопотання апелянта та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року про накладення арешту на майно.

Стосовно доводів апеляції по суті оскаржуваного рішення, судова колегія виходить з наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 1,3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність такого втручання з потребами кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у доводах заявника при зверненні з клопотанням про накладення арешту на автомобіль порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Так, з матеріалів провадження випливає, що предметом даного кримінального провадження є викрадений у потерпілого ОСОБА_10 автомобіль «Volkswagens Passat CC», наведені матеріали підтверджують статус даного транспортного засобу як речового доказу в рамках цього кримінального провадження та наявність у справі заявленого потерпілим цивільного позову.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.2 ст. 170 КК України, метою арешту майна є, зокрема, збереження речового доказу, відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди, твердження апелянта про можливість накладення арешту на майно лише за наявності у провадженні статусу підозрюваної особи є хибним.Арешт майна з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України у вигляді збереження речового доказу по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

До того ж відсутність повідомлення про підозру ОСОБА_9 в рамках передбачених КПК України на теперішній стадії процесу, не спростовує того факту, що останній не зміг виконати покладені на нього обов`язки щодо відповідального зберігання автомобіля, і згідно його ж пояснень передав його ОСОБА_11 .

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити питання, з якими закон пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Посилання апелянта на висновки експертиз не спростовують правильність висновків слідчого судді, адже ці висновки вказують лише про відповідність свідоцтва про реєстрацію ТЗ бланкам, які є в офіційному обігу, і про те, що позначення номеру кузова та двигуна не підлягали зміні. Однак ці висновки не спростовують того факту, що потерпілий по зовнішнім ознакам інших деталей автомобіля впізнав автомобіль, який в нього було викрадено.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2017, якою задоволено клопотання прокурора і накладено арешт на автомобіль Volkswagen Passat «СС», з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак НОМЕР_2 з забороною будь-якій особі користуватись та розпоряджатися вказаним транспортним засобом, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4