У Х В А Л А
11.07.2016 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілого
у присутності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сімферополя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України, -
Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання, в якому просить визнати недопустимими докази у цьому кримінальному провадженні, а саме: 1) протокол обшуку від 16.07.2014 року (Т. 2, а.к.п. 195-198); 2) протокол обшуку від 17.07.2014 року (т. 2, а.к.п. 203-205; 3) протокол обшуку від 16.07.2014 року (Т. 2, а.к.п. 210-214), у звязку з тим, що зазначені процесуальні дії проведені неуповноваженими особами.
Вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, які заперечували проти задоволення клопотання, думку захисника ОСОБА_5 , обвинувачених, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Згідно з положенням ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З огляду на те, що на час звернення захисника із зазначеним клопотанням ще не досліджено всі докази по даному кримінальному провадженню, а у зазначених ним протоколах слідчих дій на цій стадії судового провадження не вбачається ознак очевидної недопустимості, суд вважає клопотання захисника передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370-372 КПК України суд, -
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1