Дата документу Справа № 315/62/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №315/62/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/468/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КУпАП
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Гуляйпільського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року
відносно ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тасаткуль Целіноградської області Республіки Казахстан, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 05.11.2003 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 23.12.2004 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнена 21.10.2005 року умовно-достроково на не відбутий строк 4 місяці 3 дні;
- 03.02.2010 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 21.05.2010 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 13.03.2014 року за відбуттям покарання;
- 04.12.2015 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
яку засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04.12.2015 року відносно ОСОБА_7 постановлено виконувати самостійно.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не обрано.
Колегія суддів
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 28.10.2015 року, близько 21 годині, в с.Воздвижівка Гуляйпільського району Запорізької області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повторно, таємно, викрала з господарчої будівлі, шляхом зриву скоби навісного замка на дверях, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , майно потерпілої ОСОБА_10 , завдавши їй матеріальні збитки на загальну суму 820 грн. 50 коп.
08.12.2015 року, близько 6 годині, в с.Воздвижівка Гуляйпільського району Запорізької області, повторно, таємно викрала з господарчої будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_3 майно потерпілої ОСОБА_11 , завдавши їй матеріальні збитки на загальну суму 216 грн.
09.12.2015 року, близько 6 годині, в с.Воздвижівка Гуляйпільського району Запорізької області, повторно, таємно викрала з господарчої будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_3 майно потерпілої ОСОБА_11 , завдавши їй матеріальні збитки на загальну суму 216 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочинів, просить вирок суду змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити новий вирок та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України по епізоду від 28.10.2015 року у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням покарання за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04.12.2015 року у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України по епізодам від 08 та 09.12.2015 року у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Заслухав суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги частково, обвинувачену та її захисника, які просили вирок залишити без зміни, розглянув матеріали кримінального провадження, судова колегія не знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити і, разом з тим, просить застосувати положення ст. 71 КК України та призначити більш суворе покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Таким чином, для задоволення вимог апеляційної скарги, суду апеляційної інстанції необхідно скасувати вирок першої інстанції та фактично ухвалити свій новий вирок.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі прокурором не ставиться питання про постановлення нового вироку, але при цьому фактично ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої ОСОБА_7 , а апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, позбавлений можливості вийти за межі апеляційної скарги, тому не має законних підстав для ухвалення нового обвинувального вироку.
Щодо доводів прокурора в апеляційній скарзі про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України стосовно епізоду від 28.10.2015 року, то з цього приводу колегія суддів зазначає про те, що і в даному випадку прокурор фактично просить погіршити становище обвинуваченої ОСОБА_7 . При цьому, звертається увага на те, що суд першої інстанції у вироку мотивував та обґрунтував своє рішення стосовно питання щодо самостійного виконання вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04.12.2015 року, посилаючись на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Крім того, хоча мотиви апеляційної скарги прокурора є слушними, апеляційний суд, переглядаючи справу в межах апеляційної скарги, також позбавлений законних підстав повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки відсутні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ст. 412 КПК України, і повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції погіршує становище обвинуваченої ОСОБА_7 .
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року без змін.
Керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Гуляйпільського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення апеляційним судом, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4