АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження №0009316, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна, що належить останньому на праві приватної власності.

Згідно вироку, ОСОБА_7 28.10.2015 року близько 09 год. 00 хв. в телефонному режимі з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) домовився про незаконне придбання наркотичного засобу метадону, з метою збуту, після чого, в той же день близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_7 біля будинку №53а по вул. Садовій в м. Києві в землі відкопав, тим самим незаконно придбав, раніше замовлений з метою збуту наркотичний засіб метадон, невстановленою масою, що знаходився в 35

__________________________

Справа: 11-кп/796/391/2017

Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1

згортках з поліетилену чорного кольору, та поклав до сумки, що мав при собі, де став незаконно зберігати з метою збуту.
В подальшому, того ж дня ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи в сумці з метою збуту наркотичний засіб метадон, що знаходився в 35 згортках з поліетилену чорного кольору, на власному велосипеді незаконно перевіз його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
28.10.2015 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зберігання та перевезення з метою збуту наркотичного засобу, умисно, зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон, на власному велосипеді незаконно перевіз його до будинку АДРЕСА_2 , де в арці у бетонних сходах у підвал, поклав пластилін, в середині якого знаходився згорток з поліетилену чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,210 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, масою 0, 080 г, тим самим почав умисно незаконно зберігати наркотичний засіб метадон з метою збуту у вказаному місці.
Того ж дня, 28.10.2015 року близько 13 год. 50 хв. біля будинку №5 по вул. Тростянецькій в м. Києві працівниками міліції було зупинено ОСОБА_7 , де під час поверхневого огляду в присутності понятих в сумці, яку він мав при собі, було виявлено та вилучено 28 згортків з поліетилену чорного кольору, в середині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 6,684 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, загальною масою 2, 874 г. Крім того, під час проведення огляду в присутності понятих з правої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_7 , останній добровільно видав працівникам міліції 2 фрагменти пластиліну червоного та зеленого кольорів, в середині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 0,445 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, загальною масою 0, 185 г.

На вказаний вирокобвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на суворість призначеного покарання, просить переглянути оскаржуваний вирок та призначити йому умовне покарання з випробуванням.
Не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував такі пом`якшуючі обставини як його співпраця з органами досудового розслідування, наявність постійного місця роботи, перебування на утриманні батьків пенсіонерів та вагітної дружини. При цьому зазначає, що інкримінований йому злочин вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та скрутного матеріального становища.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги та просив пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження №0009316 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд розглянув дане кримінальне провадження у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дав детальні пояснення з приводу обставин його вчинення, а тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних щодо цієї особи та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових злочинів.

Переглядаючи вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що призначене судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК України хоча і не виходить за межі, встановлені відповідною частиною цієї статті Кримінального кодексу, але за своїм розміром, з урахуванням тяжкості злочину, конкретних обставин його вчинення та особи обвинуваченого, є несправедливим внаслідок суворості.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи питання яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому та визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходив з класифікації злочинів, яка передбачена у статті 12 КК України, відповідно до якої, поставлене у провину обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, дійсно віднесено до категорії тяжкого злочину. Проте, суд не в повній мірі врахував обставини його вчинення та наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, а саме: повне визнання ним своєї вини, щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік, склад сім`ї, наявність на утриманні вагітної дружини і те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Отже, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наведені пом`якшуючі покарання обставини, на думку колегії суддів істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та у сукупності з даними про особу ОСОБА_7 дають підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а тому колегія суддів вважає за можливе пом`якшити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів не знаходить достатніх підстав для висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання, а тому не вбачає законних підстав для прийняття рішення про застосування відносно нього положень ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 підлягає зміні, а його апеляційна скарга частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3