11-сс/775/128/2017(м)
263/4003/17

11-сс/775/128/2017(м)
263/4003/17
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
За даними досудового розслідування до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 у зв`язку з чим 07.02.2017 року, за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 69 000 доларів США, 50 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.04.2017 р. було частково задоволене клопотання слідчого про арешт грошових коштів.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про накладення арешту на грошові кошти, вилучені в ході обшуку 07.02.2017 року, за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 69 000 доларів США, 50 000 гривень.
Вказує, що суд при винесенні рішення не врахував, що хоча ОСОБА_10 і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але постійно мешкає у м. Київ, де і здійснює свою адвокатську діяльність.
Захисник ОСОБА_11 , діюча в інтересах ОСОБА_8 , також звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 10.04.17 р. в частині накладання арешту на грошові кошти в сумі 69 000 доларів США скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт грошових коштів відмовити.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначила, що обшук в квартирі ОСОБА_12 07.02.17 р. був проведений з істотними порушеннями вимог КПК та діючого законодавства. Квартира належить на праві власності трьом особам ОСОБА_8 ,, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 у рівних частках по 1/3 кожному. ОСОБА_10 є діючим адвокатом, однак про проведення обшуку за місцем його реєстрації не був повідомлений Рада адвокатів регіону в порушення вимог ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру». Обшук булого проведено слідчим ОСОБА_14 , який діяв без відповідних повноважень.
Вважає, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто судом з порушенням правил підсудності, а саме ст. 132 ч.2 КПК України, за якою таке клопотання спрямовується в місцевий суд у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового слідства. Проведення досудового розслідування дорученням начальника СУ прокуратури Донецької області від 17.02.17 р. доручено слідчому ОСОБА_9 з місцем проведення слідства визначено м. Краматорськ, тому Жовтневий суд м. Маріуполя при розгляді клопотання слідчого порушив правила підсудності, що є підставою для скасування ухвали суду.
Клопотання слідчого було розглянуто судом з порушенням вимог ст. 173 ч.6 КПК України через 2 тижні. При постановленні судового рішення суд не зважив, що слідчий в порушення вимог ст. 171 ч.2 п.3 КПК України не додав до клопотання документи на підтвердження права власності на вилучені гроші саме ОСОБА_8 , не зважив на наслідки арешту цих грошей для інших осіб, зокрема ОСОБА_10 , якому вони насправді належать та який не взмозі ними розпорядитися, у той час як сторона захисту надала суду докази того, що гроші вилучені під час обшуку належать на праві власності саме ОСОБА_10 .
Зауважує, що підозра висунута органами досудового слідства ОСОБА_8 , за ст. 190 ч. 4 КК України є необгрунованою, оскільки слідство не має заяв потерпілих осіб, яким діями ОСОБА_8 нібито заподіяно шкоду в сумі 671 844 грн шляхом обману. При цьому склад злочину, по якому висунуто підозру ОСОБА_8 передбачає обов`язкову наявність потерпілих осіб. ОСОБА_8 не є уповноваженою особою на підписання договору оренди приміщення за адресою пр-т Никопольський б. 60, цей договір з ОСОБА_15 не підписував та діяльність, пов`язану з платними послугами населенню не надавав.

Вислухавши доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу прокурора, проти апеляції захисту заперечував, захисника ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, вивчивши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існують достатні підстави вважати що воно є доказом злочину. Цей захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, а саме збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди завданої злочином (цивільний позов).
Таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним в ст. 167 ч.2 КПК України, а саме якщо є достатні підстави вважати, що воно 1) підшукано, виготовлено, пристосовано чи використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
При вирішенні питання про арешт майна в порядку передбаченому ст. 173 КПК України слідчий суддя. суд відмовляє у задоволені клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених ст. 170 ч. 1 КПК України, тобто можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення. Згідно ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів , що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Аналізуючи висновки суду та приймаючи рішення в межах апеляційних вимог захисника, колегія судів вважає, що посилання захисника на порушення вимог ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру» при проведенні обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_10 , який є адвокатом, в частині того, що не була повідомлена Рада адвокатів регіону, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки при проведенні обшуку не відшукувалися данні стосовно причетності ОСОБА_10 до злочинної діяльності, обшук проводився з інших підстав. Колегія судів відкидає апеляційні твердження захисника про неналежність доказів, здобутих слідством під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 07.02.17 р. Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 29.01.17 р., а оцінка належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, може бути надана судом відповідно до ст. 87-89 КПК України в ході судового розгляду. Порушень правил підсудності, а саме ст. 132 ч.2 КПК України при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, колегією суддів також не встановлено, оскільки таке клопотання розглядається місцевим судом у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового слідства. За наказом прокурора Донецької області слідчі відділи прокуратури Донецької області в м. Краматорську підпорядковані прокуратурі Донецькій області з місцем розташування в Маріуполі, тому розгляд клопотання слідчого про арешт майна Жовтневим райсудом м. Маріуполя не порушує правил підсудності, визначених в ст. 132 ч.2 КПК України.
Інших обставин, які б не були предметом дослідження та аналізу слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна, апеляційна скарга не містить, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді від 10.04.17 року, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.405,407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: