АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який представляє інтереси ТОВ «Будортранс», на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

ТОВ «Будортранс» адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, мотивуючи це тим, що ухвалу слідчого судді власник арештованого майна не отримав, а про її існування дізнався тільки 11 січня 2017 року, коли відповідно до листа ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у виконанні платіжного доручення та письмово повідомлено про арешт рахунків, щодо апеляційних вимог апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Будортранс».

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник посилається на те, що вказаним рішенням слідчого судді повністю паралізовано роботу підприємства, яке не має жодного відношення до кримінального провадження відносно службових осіб КП «Трамвай». Зазначає, що підприємство ТОВ «Будортранс» залишилося неспроможним виконувати свої зобов`язання перед контрагентами та фактично збанкрутіло. Вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не зазначено дату заведення кримінального провадження у ЄРДР, не зазначено статтю кримінального закону, за ознаками якої ведеться досудове розслідування, не зазначені відомості, чи повідомлено будь-якій особі будь-якого підприємства, зазначеного в ухвалі, в рамках даного кримінального провадження про підозру. Крім того, ухвала не містить мотивування, за якою ознакою арештовані грошові кошти являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя в ухвалі не зазначив перелік майна, на який накладений арешт, не зазначено в чому полягає арешт грошових коштів, тобто в забороні вчиняти які дії, не зазначено порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 звертає увагу на те, що суд першої інстанції наклав арешт на грошові кошти підприємства ТОВ «Будортранс», маючи в розпорядженні тільки один аркуш протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , про якого невідомо, чи він існує взагалі. Також звертає увагу, що аналіз господарської діяльності, який покладений в основу обґрунтування оскаржуваної ухвали, в матеріалах відсутній. Вказує на те, що наявні в матеріалах провадження схеми не містять в собі жодних відомостей щодо ТОВ «Будортранс» та невідомо ким складені та не підписані, а всі інші документи в матеріалах провадження не мають жодного відношення до ТОВ «Будортранс». Зазначає, що кримінальне провадження порушено 24 жовтня 2016 року, а оскаржувана ухвала про арешт майна постановлена 25 грудня 2016 року, тобто через два місяці, та за цей період часу жодна службова особа ТОВ «Будортранс» не була допитана, жодна податкова або інша фінансова перевірка не призначені, не допитана навіть жодна службова особа КП «Трамвай», яка б повідомила, що має хоч якесь відношення до ТОВ «Будортранс». Матеріали клопотання не містять жодної роздруківки руху коштів по рахунках підприємств, які б зв`язували КП «Трамвай» і ТОВ «Будортранс».

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Будортранс» на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, про необхідність накладення арешту у зв`язку з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Заслухавши доповідь судді, представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши про відсутність на даний час доказів протиправної діяльності посадових осіб ТОВ «Будортранс», дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання адвокатом ОСОБА_6 , який представляє інтереси ТОВ «Будортранс», строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику представника даного підприємства, а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів не вбачається, що копія даної ухвали була у встановленому порядку отримана ТОВ «Будортранс» або його представниками, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Поряд з цим, надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Колегією суддів встановлено, що СУ ГУНП ДФС у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000819 від 24 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
23 грудня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Будортранс» на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), за адресою: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 у зв`язку з тим, що є достатньо підстав вважати, що вони отримані злочинним шляхом та виникла необхідність в накладенні арешту на ці грошові кошти.
Між тим, ні орган досудового розслідування, який вносив клопотання, ні слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули свою увагу на те, що клопотання прокурора містить лише загальні формулювання мети арешту майна згідно положень процесуального закону, без подальшої конкретизації стосовно ТОВ «Будортранс», та не містить будь-якого обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання прокурора з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання прокурору для усунення його недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію заявника, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого для усунення його недоліків.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк адвокату ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Будортранс» задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області, про накладення арешту на грошові кошти скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області, про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Будортранс» на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (українська гривня) в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), за адресою: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4