АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю :

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2017 року, якою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у c. Литвинівка Біловодського району Луганської області, громадянина України, який працює на посаді слідчого слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області, у званні «старший лейтенант поліції», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, строком до 26.02.2017 року, з визначенням на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України застави у розмірі 27 560 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а отже існують ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом, не зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 29 січня 2016 року та відмовлення в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою протягом 2 місяців.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Клопотання є необгрунтованим, незабезпеченим належними доказами, ризики, зазначені в ньому, є безпідставними. В матеріалах клопотання відсутні докази, що підозрюваний мав можливість з використанням влади та службового становища вчинити дії, що могли порушити права потерпілого. В матеріалах справи відсутні посадова інструкція підозрюваного та наказ про призначення останнього на посаду. ОСОБА_9 не був особою, що мала право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , доказів, що саме він мав можливість впливати на хід досудового слідства, відсутні. Слідство будує звинувачення лише на показаннях ОСОБА_10 , в яких не зазначено, що ОСОБА_8 вимагав у нього грошові кошти. Доказів причетності її підзахисного до зазначеного у повідомленні про підозру злочину до матеріалів клопотання не долучено, доказів змови із ОСОБА_11 , а також доказів того, що підозрюваний бачив ОСОБА_10 та передав ОСОБА_10 чи комусь іншому номер банківської картки, на яку ОСОБА_10 перерахував грошові кошти відсутні, слідством не допитано особу ОСОБА_12 , який є власником банківської картки, не встановлено обставин, за яких грошові кошти було переведено. Також зазначає, що до клопотання не було надано матеріали, характеризуючи особу ОСОБА_8 , а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійну роботу, де також позитивно характеризується, має численні подяки, медалі, дипломи, у 2015 році отримав диплом магістра Національної академії внутрішніх справ, позитивно пройшов атестацію і тест на поліграфі, та був допущений до служби в органах поліції на займаній посаді, батько підозрюваного на даний час є пенсіонером, мати хворіє на захворювання серцево-судинної системи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора та обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Так, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотримані. Слідчий суддя не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України. Не обґрунтовані зазначені у клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів ( правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, переконливе обґрунтування того, що вищезазначені ризики можуть бути усунуті лише шляхом взяття його під варту, слідчим та прокурором не наведене.

Оцінюючи вищезазначені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що відносно цього підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК України, можуть бути достатньою мірою усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою, та вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати, обравши щодо ОСОБА_8 на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України більш м`який запобіжний захід у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2017 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді застави в сумі 20 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 гривень.

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження;

-не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду,

-повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області: