АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/112/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 , ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11 серпня 2016 року за № 0002768 , за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А .
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України повернуто прокурору Тернопільської місцевої прокуратури у звязку з його невідповідністю вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України та відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Суд першої інстанції мотивував прийняте рішення тим, що органами досудового розслідування в обвинувальному акті при викладенні даних про особу потерпілої ОСОБА_10 , не зазначено обєктивних відомостей про місце її фактичного проживання, які були б достатніми для здійснення її виклику у судове засідання, про неможливість повідомити потерпілу про час та місце проведення підготовчого судового засідання прокурор у суді.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш мякий, суд виходив з того, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які підтверджують існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились та продовжують існувати, а також наявність доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому правопорушень та неможливості запобігання настанню існуючих ризиків в випадку обрання більш мякого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції в звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог КПК України. В обгрунтування викладених у скарзі доводів посилається на те, що прокурором при направленні до суду обвинувального акту у відповідності до вимог ст.291 КПК України було зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_10 . А неявка останньої в підготовче судове засідання та відсутність її за місцем фактичного проживання в звязку з виїздом за межі України не є наслідком недотримання прокурором встановлених ст.291 КПК України вимог щодо обвинувального акту та не зумовлена незазначенням стороною обвинувачення її місця проживання, яке змінилось вже після складання обвинувального акту, що підтверджується письмовими поясненнями батька потерпілої.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобовязання з огляду на те, що його підзахисний обвинувачується у скоєнні злочинів середнього ступеню тяжкості, відсутність ризиків, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу та появи нових ризиків, неврахування судом даних про особу ОСОБА_6 , зокрема, його незадовільного стану здоровя, який унеможливлює перебування в умовах установи виконання покарань, а також наявність на утриманні матері похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав скаргу сторони обвинувачення з викладених у ній мотивів та заперечив проти задоволення апеляції захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію ОСОБА_7 , зіславшись на викладені в ній доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор при направленні до суду обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Зокрема, зазначив відомості про місце проживання потерпілої ОСОБА_10 , які не відповідають дійсності. Через відсутність відомостей про фактичне місце її проживання суд не зміг здійснити її виклик в підготовче судове засідання.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_10 змінила місце свого проживання після складання та затвердження прокурором обвинувального акту не підтверджені жодними доказами, оскільки долучена до матеріалів провадження довідка ТІЗ Наука № 64 від 22.02.2017 року про фактичне проживання ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 не містить даних про період її проживання за вказаною адресою, а долучене письмове пояснення ОСОБА_11 , з якого вбачається що він є батьком потерпілої, про виїзд доньки за кордон вже після складання обвинувального акту, не може бути доказом у кримінальному провадженні в силу вимог КПК України щодо безпосередності допиту у суді всіх його учасників. Крім того, слід зазначити, що відомості, які містяться у даному поясненні не підтверджені жодними документами.

А тому колегія судів приходить до висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 обгрунтовано повернуто прокурору судом першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш мякий, суд виходив з того, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під ватрою, що не зменшились та продовжували існувати на час проведення підготовчого судового засідання, а також доказів обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому правопорушень та неможливості іншого більш мякого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який порушив умови раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. З приводу доводів сторони захисту щодо неможливості перебування обвинуваченого в умовах УВП суд обгрунтовано зіслався на медичну довідку, яка спростовує дане твердження.

В звязку з наведеним, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляції прокурора та захисника засудженого без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А.
Апеляційні скарги прокурора та захисника засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15- ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2