пр. № 1-кс/759/1468/17
ун. № 759/6372/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0007766 від 03.08.2016р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

27.04.2017р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом надання тимчасового доступу до завіреної копії висновку за результатами клініко- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю тимчасового вилучення завіреної копії вказаного висновку, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що В ході досудового розслідування було встановлено, що в період часу з 29.02.2016 по 10.03.2016, ІНФОРМАЦІЯ_4 , неналежно виконали свої професійні обов`язки внаслідок недбалого та несумлінного ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті хворої ОСОБА_5 , 1955 року народження.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснила наступне, що 18 лютого 2016 року її матір ОСОБА_5 звернулася до грижового центру ІНФОРМАЦІЯ_2 , до професора ОСОБА_7 , за консультацією з приводу лікування грижі живота. Під час консультації професором було рекомендовано провести операцію з видалення багатоканальної грижі з використанням плоскої сітки. Госпіталізацію було призначено на 29.02.2016 року.

29.02.2016 року її матір, ОСОБА_5 , було госпіталізовано до грижового центру ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проведення планової операції по видаленню грижі живота. Лікарем, що мав проводити операцію був професор ОСОБА_7 02 березня 2016 року, її матері ОСОБА_5 , було проведено планову операцію з видалення грижі живота з використанням плоскої сітки. Після операції вона знаходилася у реанімаційному відділенні в свідомості, під апаратом штучного дихання. 03 березня 2016 року, лікар реанімаційного відділення повідомив ОСОБА_6 , що апарат штучного дихання було вимкнуто, оскільки хвора дихає сама. Того ж дня, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_6 спілкувалася з професором ОСОБА_7 , який заявив їй, що операція була технічно нездійсненна, та її взагалі не треба було робити. Така позиція лікаря ОСОБА_7 , на її думку свідчить про некомпетентне визначення необхідності оперативного втручання, що в подальшому закінчилось фатально. Незрозуміло, чому лікар професор ОСОБА_7 , з`ясувавши під час розтину нездійсненність операції, продовжив її робити, не спитавши дозволу на її подальше проведення у родичів ОСОБА_5 , так як ОСОБА_5 в цей час знаходилася під дією загального наркозу.

03.03.2016 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_6 зателефонували з лікарні та повідомили, що стан здоров`я матері погіршився до вкрай важкого, та її знову було підключено до апарату штучного дихання. По приїзді до лікарні останній повідомили, що лікарем ОСОБА_7 було прийнято рішення видаляти сітки, які були імплантовані напередодні. Після проведення операції з видалення сіток стан її матері - ОСОБА_5 , лікарі визначили як стабільно тяжкий.

05 березня 2016 року лікар-реаніматолог повідомив ОСОБА_6 , що стан її матері, ОСОБА_5 незначно покращився. 06 березня 2016 року лікарями реанімаційного відділення за участі лікарів неврологів було встановлено, що у її матері стан коми 1-2-го ступеня. 07 березня 2016 року лікарями було запропоновано проводити її мамі процедуру гемодіалізу для виведення з організму зайвої рідини, так як, за словами лікарів, нирки пацієнта не функціонують з незрозумілої причини.

В період з 07.03.2016 по 09.03.2016 року ОСОБА_5 було проведено три процедури гемодіалізу. Вочевидь, до третьої процедури стан її матері покращився, бо везли її вже не на апараті штучного дихання, а на кисневій подушці. Вранці 10.03.2016 року, ОСОБА_6 зателефонувала до лікарні дізнатися про стан своєї матері - ОСОБА_5 , та їй повідомили, що вона померла від зупинки серця. Причин зупинки серця їй не повідомили. До моменту проведення операції у її матері, ОСОБА_5 проблем із здоров`ям, що перешкодило б проведенню операції виявлено не було, про що свідчать результати попередньо проведених досліджень. Вона почувалася добре, була налаштована оптимістично на проведення операції з видалення грижі. 10 березня 2016 року, ОСОБА_6 звернулася до лікаря ОСОБА_7 за поясненнями щодо причин, які призвели до смерті її матері - ОСОБА_5 , на що отримала відповідь, що до ускладнень призвело ожиріння 3-го ступеня, хоча під час попередньої консультації про це не було сказано жодного слова, та ожиріння не було діагностовано.

В даний час по справі необхідно провести судово-медичну експертизу по документації згідно якої проводили огляд та лікування ОСОБА_5 , 1955 року народження.

Своєю чергою, проведення судово-медичної експертизи вимагає надання експерту для ознайомлення відомостей про стан потерпілого як на момент лікування, так і в подальшому.

В 2016 році у ІНФОРМАЦІЯ_3 проводилось засідання клініко-експертної комісії проведення оцінки якості та обсягів надання медичної допомоги ОСОБА_5 , після проведення якого складався відповідний висновок.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що висновок за результатами клініко- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в умовах ІНФОРМАЦІЯ_5 , має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому необхідно отримати тимчасовий доступ до висновку, який зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також отримати можливість тимчасового вилучення зазначеного висновку.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Враховуючи підстави і мотиви клопотання, суд вважає за необхідне розглядати клопотання без виклику представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку частини 2 ст.163 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза знищення документів, тимчасовий доступ до яких просить дозволити слідчий.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, оцінивши потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ІНФОРМАЦІЯ_3 , про який йдеться в клопотанні слідчого та приймаючи до уваги, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим, оскільки має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, враховуючи неможливість іншими способами довести обставини, які підлягають доведенню в кримінальному провадженні №0007786 від 03.08.2016р. за ч.1 ст.140 КК України, а тому клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 160, 163, 164, 165, 166, 395 КПК України, суд, -

У ХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Надати слідчому Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 тимчасовий доступ до завіреної копії висновку за результатами клініко- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 , з можливістю тимчасового вилучення завіреної копії вказаного висновку, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

Відповідно до частини 1 ст.166 КПК України, у разі не виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: