Справа №: 705/826/17
1-в/705/145/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

засудженої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

прокурора ОСОБА_4

представника УВК 129 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом і Державною установою «Уманська виправна колонія (№ 129)», клопотання засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Богодухів Харківської області, та мешканки: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
15.02.2017 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№21)» надійшло клопотання ОСОБА_3 від 01.02.2017 про застосування щодо неї ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Клопотання мотивувала тим, що вона засуджена 24.09.2015 вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2016 вирок залишений без змін. Крім того, їй було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.02.2014 по 16.02.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З травня 2016 року відбуває покарання в Уманській ВК № 129 та на цей час відбула 3/4 строку покарання За час перебування в установі зарекомендувала себе з позитивної сторони, стягнень та порушень не має, працює на швейному виробництві, тому вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених в ньому. Пояснила, що невідбута частина покарання становить приблизно один рік, за час відбування покарання в УВК-129 працювала в швейному цеху, але через відсутність достатнього обсягу роботи була звільнена, залучена до безоплатних господарських робіт в установі, стягнень не мала.

Представник установи ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Вказав, що ОСОБА_3 за час перебування в установі характеризується посередньо. Дійсно була працевлаштована на виробництві установи в швейній бригаді, до праці ставилась задовільно, норми виробітку виконувала під контролем адміністрації, заохочень не мала, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не стала на шлях виправлення. Крім того, комісією установи по застосуванню заохочувальних норм законодавства ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такій, що не стає на шлях виправлення.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання засудженої, пославшись на такі обставини. Засуджена ОСОБА_3 за час перебування в Уманській ВК № 129 характеризується посередньо, була працевлаштована на виробництві установи в швейній бригаді, до праці ставилась задовільно, норми виробітку виконувала під контролем адміністрації, заохочень не мала. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься задовільно, безініціативна. За час перебування в СІЗО міста Одеси мала 7 стягнень. Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Враховуючи особу засудженої, її поведінку і ставлення до праці в установі виконання покарань, що фактично покарання у виправній колонії відбуває один рік, вважає, що засуджена ще не довела свого виправлення.

Суд, заслухавши пояснення засудженої, представника установи, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання і особової справи засудженої, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, враховуючи такі мотиви.

ОСОБА_3 засуджена вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2015 за ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ст.70 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього її майна. Строк покарання рахується з 18.02.2014. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.02.2016 вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2015 залишений без змін, при цьому на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 21.02.2014 по 16.02.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, на підставі Закону України від 26.11.2015 № 838. Початок строку відбування покарання: 21.02.2014; кінець строку відбування покарання: 26.02.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 засуджена за тяжкі злочини, під час перебування в СІЗО м. Одеси характеризувалась негативно, за порушення вимог режиму утримання мала сім стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, до праці не залучалась, заохочень не мала. З 06.05.2016 відбуває покарання в УВК № 129, в цей період її двічі було переведено до СІЗО міста Одеси, де стягнень та заохочень вона не мала. 18.02.2017 засуджена ОСОБА_3 повернулась до установи. За час відбування покарання характеризується посередньо, була працевлаштована на виробництві установи в швейній бригаді, до праці ставилась задовільно, норми виробітку виконувала під контролем адміністрації, заохочень не мала. На цей час не працевлаштована на виробництві установи у зв`язку з оптимізацією виробничого процесу. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься задовільно, безініціативна. Відповідно до ст.123 КВК України приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених за напрямком «Творчість», та згідно зі ст.127 КВК України входить до складу секції художньої самодіяльності. Відбула понад 3/4 строку покарання.

Комісією установи по застосуванню заохочувальних норм 28.02.2017 засудженій було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України строком на 1 рік як такій, що не стає на шлях виправлення.

За наведених обставин суд вважає, що засуджена ОСОБА_3 на цей час не довела свого виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці, і тому до неї не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі ст. 81 КК України та ст. 537 ,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 від 01.02.2017 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.09.2015, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1