Справа №487/57/17 22.06.2017

Провадження № 11-кп/784/434/17 Категорія: ст. 186 ч. 2 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційної скарги.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2017 року обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06 квітня 2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; -

- засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за вказаним вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2016 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено:

- залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили;

стягнути з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_9 19 000 грн. , ОСОБА_10 - 10 000 грн., ОСОБА_11 2 000 грн., ОСОБА_12 - 3 700 грн., ОСОБА_13 10 000 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання в мінімальному розмірі санкції ч. 2 ст. 186 КК України і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.
Захисник ОСОБА_6 вважає призначення ОСОБА_7 покарання більш ніж в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 186 КК України занадто суворим та таким що не відповідає особі обвинуваченого. При цьому посилається на врахування судом, що ОСОБА_7 є раніше судимим, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, щиро покаявся.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
У невстановлені досудовим розслідування дату і час, у невстановленому місці, ОСОБА_14 з метою подальшого використання для вчинення незаконних та протиправних дій, придбав газовий балончик, який носив при собі, для реалізації злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

11 серпня 2016 року в після обідній час у період часу з 16.40 год. по 17.00 год., з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_14 прибув на зупинку транспортних засобів «Поворот» на перехресті вул. Курортної (Бутоми) та вул. Озерної (Червоних Майовщиків) в м. Миколаєві.

Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_14 підшукував осіб, майном яких можливо було відкрито заволодіти.

В цей час ОСОБА_14 побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка прямувала додому в двір будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Так, 11 серпня 2016 року приблизно о 16.50 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілої, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом ривку, відкрито викрав золотий ланцюг 585 проби, на якому знаходився кулон золотий 585 проби, загальною вартістю 10 000 грн., для чого у момент заволодіння майном для подолання спротиву потерпілої, а також унеможливлення його переслідування останньою, використав заздалегідь приготовлений для вчинення злочину газовий балончик, із якого бризнув в очі ОСОБА_10 .

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_14 розпорядився викраденим золотим ланцюгом, на якому знаходився кулон золотий на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 10 000 грн.

Крім того, 30 серпня 2016 року в обідній час у період часу з 15.00 год. по 16.00 год. з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_14 прибув на зупинку транспортних засобів «1 КП» на вул. Генерала Карпенко в м. Миколаєві, де підшукував осіб, майном яких можливо було відкрито заволодіти.

В цей час побачив потерпілу ОСОБА_13 , яка прямувала додому повз будівлю юридичної академії. ОСОБА_14 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Так, 30 серпня 2016 року приблизно о 15.30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілої, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом ривку відкрито викрав золотий ланцюг 585 проби вагою близько 15 грамів, на якому знаходилась золота ладанка 585 проби у виді хреста із зображенням «Божої Матері» вагою близько 2 грами, загальною вартістю 10 000 грн., для чого у момент заволодіння майном, для подолання спротиву потерпілої, а також унеможливлення його переслідування останньою, використав заздалегідь приготовлений для вчинення злочину газовий балончик, із якого бризнув в очі ОСОБА_13 .

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_14 розпорядився викраденим золотим ланцюгом, на якому знаходилась золота ладанка у виді хреста із зображенням «Божої Матері» на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 10 000 грн.

Крім того, 09 вересня 2016 року в обідній час у період часу з 15.30 год. по 16.00 год. з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_14 прибув на зупинку транспортних засобів «1 КП» на вул. Генерала Карпенко в м. Миколаєві, де підшукував осіб, майном яких можливо було відкрито заволодіти.

В цей час побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка прямувала додому. ОСОБА_7 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Так, 09 вересня 2016 року приблизно о 15.30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілої, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом ривку відкрито викрав золотий ланцюг 585 проби довжиною 60 см. плетіння «бісмарк» вагою близько 10 грамів вартістю 16 000 грн., на якому знаходилась золота підвіска 585 проби із зображенням «Божої Матері» вагою близько 2 грамів вартістю 3 000 грн., для чого у момент заволодіння майном, для подолання спротиву потерпілої, а також унеможливлення його переслідування останньою, використав заздалегідь приготовлений для вчинення злочину газовий балончик, із якого бризнув в очі ОСОБА_9 .

Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_14 розпорядився викраденим золотим ланцюгом, на якому знаходилась золота підвіска із зображенням «Божої Матері», на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 19 000 грн.

Крім того, 04 листопада 2016 року у нічний час, приблизно о 02.00 год., з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 прибув до перетину вулиць Декабристів та Дунаєва в м. Миколаєві, де підшукував осіб, майном яких можливо було відкрито заволодіти.

В цей час побачив потерпілого ОСОБА_11 , який прямував додому. ОСОБА_14 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Так, 04 листопада 2016 року приблизно о 02.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись у вказаному місці на перетині вулиць Декабристів та Дунаева в м. Миколаєві, ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, відкрито викрав мобільний телефон марки «Prestigio» вартістю 2 000 грн. та грошові кошти в сумі 2 000 грн., для чого у момент заволодіння майном, для подолання спротиву потерпілого, а також унеможливлення його переслідування останнім, використав заздалегідь приготовлений для вчинення злочину газовий балончик, з якого бризнув в очі ОСОБА_11 ..

Після вчинення зазначених злочинних дій ОСОБА_7 розпорядився викраденим мобільним телефоном та грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4 000 грн.

Крім того, 05 листопада 2016 року у вечірній час у період часу з 19.00 год. по 20.00 год., з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_14 прибув до ринку «Лазурний» у мікрорайоні «Намив» в м. Миколаєві, де підшукував осіб, майном яких можливо було відкрито заволодіти.

В цей час побачив потерпілого ОСОБА_12 , який на той момент розмовляв по мобільному телефону. ОСОБА_7 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.

Так, 05 листопада 2016 року приблизно о 20.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись у вказаному місці поблизу ринку «Лазурний» в м. Миколаєві, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням сили, що не є небезпечною для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом ривку відкрито викрав мобільний телефон марки «Lenovo А5000» в корпусі чорного кольору вартістю 3 700 грн., для чого у момент заволодіння майном, для подолання спротиву потерпілого, а також унеможливлення його переслідування останнім, використав заздалегідь приготовлений для вчинення злочину газовий балончик, з якого бризнув в очі ОСОБА_12 .

Після вчинення зазначених злочинних дій ОСОБА_7 розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3 700 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні судового рішення, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 на підтримку своєї апеляційної скарги, доводи-заперечення прокурора ОСОБА_8 проти апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003772 та додаткові матеріали, повторно дослідивши оскаржувані обставини, встановлені під час кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до приписів ст. ст. 65, 50 ч. 2 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів; покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»: досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо (абз. 3 п. 3);

відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо (п. 2).

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи та кваліфікацію дій останнього за ч. 2 ст. 186 КК України, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, оскаржуваний вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 66 КК України.

Судом першої інстанції в повній мірі враховано: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким; дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, характеризується посередньо, на обліках в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться, вину визнав; пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За такого суд прийшов до вірного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Призначене покарання є справедливим і співмірним особі обвинуваченого, який має незаняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за аналогічні корисливі злочини; з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів та конкретних обставин їх вчинення (п`ять епізодів пограбування) і тому відсутні підстави вважати його надмірно суворим, а також і для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання до мінімального розміру санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням вчинення ОСОБА_7 вказаних злочинів в період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд остаточне покарання за сукупністю злочинів призначив у відповідності до вимог ст. 71 КК України, яке також є справедливим і співмірним особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів.

Інших доводів, окрім самого твердження про надмірну суворість покарання, які б спростовували позицію апеляційного суду про його співмірність і достатність, захисник в своїй апеляційній скарзі не наводить.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча:

Судді: