Справа № 158/2302/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 , його представника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -
17 листопада 2015 року, близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні бару «Гопачок», що в м.Ківерці по вул. Шевченка, 2, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу, а саме інспектором поліції Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (на вказану посаду призначений наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області №1 від 7 листопада 2015 року з присвоєнням спеціального звання майор поліції), умисно, демонструючи явну зневагу до працівника поліції, переслідуючи умисел на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 удари долонею правої руки по голові, а також схопив правою рукою за горло потерпілого. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 відтягнув потерпілого ОСОБА_9 в коридор бару «Гопачок», де наніс удар лобною ділянкою голови в ділянку носа потерпілого та, в подальшому, після того як ОСОБА_9 прийшов в приміщення туалету даного розважального закладу, наніс ще удар лобною ділянкою голови в ділянку носа потерпілого, два удари ногами по тулубу потерпілого, зайшовши у приміщення туалету, і знову наніс три удари по голові потерпілого, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носа, закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми правої надбрівної дуги та правої повіки, які, згідно висновку судово медичної експертизи №92 від 18 листопада 2015 року та додаткової судово медичної експертизи №253 від 3 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_11 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, зазначив, що просить пробачення у ОСОБА_9 та розкаюється. Щодо цивільного позову заперечив повністю, мотивуючи тим, що ні матеріальної, ні моральної шкоди ним потерпілому завдано не було, а, навпаки, ОСОБА_9 , як працівником міліції, в минулому було йому завдано ще більшої шкоди. Тому і наносив останньому удари з метою помсти за раніше складені протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Незважаючи на повне визнання вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд, беручи до уваги вимоги ухвали Апеляційного суду Волинської області від 7 червня 2016 року, а також заперечення цивільного позову обвинуваченим, приходить висновку про необхідність дослідження в повному обсязі доказів, які підтверджують вину обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.
Так, потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 17 листопада 2015 року приблизно о 20 годині 50 хвилин він перебував в приміщення бару «Гопачок» у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків. В даному розважальному закладі побачив ОСОБА_12 , на якого ним у 2013 році складалися протоколи про вчинення адміністративного правопорушення. Обвинувачений почав до нього прискіпувати, згадував за протоколи та зневажливо обзивав «мєнтом». Хоча і намагався ігнорувати такі дії ОСОБА_12 , однак останній схопив його за горло правою рукою та відтягнув в коридор бару, де наніс удар головою в ніс. Тоді пішов в приміщення туалету з метою уникнення конфлікту, але обвинувачений пішов за ним і наніс ще два удари ногами по тулубу, а потім ще три удари по голові. Також наносив ще удар головою в ніс. Зазначив, що зі слів ОСОБА_11 зрозумів, що останній має до нього неприязнь, як до працівника поліції і тому наносить удари. Просив покарати обвинуваченого відповідно до законодавства і стягнути матеріальну шкоду, а саме кошти, які були витрачені на лікування та на придбання нового одягу, а також заподіяну моральну шкоду, оскільки таким приниженням була зіпсована його репутація як працівника поліції, так як на час вчинення обвинуваченим неправомірних дій мав стаж роботи в правоохоронних органах 15 років.
Свідок ОСОБА_13 , яка в листопаді 2015 року працювала барменом у барі «Гопачок», показала, що 17 листопада 2015 року близько 23 години ОСОБА_9 , який, як їй відомо, є працівником поліції, перебував у вказаному розважальному закладі. Там же перебував і ОСОБА_11 , який, коли потерпілий підсів за цей же столик, ніби обійняв ОСОБА_9 за шию, а потім вдарив. Після цього розпочалася бійка, яка продовжилася в коридорі. Вона бачила, що в ОСОБА_9 з носа текла кров.
Свідок ОСОБА_14 дала показання, що 17 листопада 2015 року вона відпочивала в барі «Гопачок» і бачила, як обвинувачений схопив потерпілого, якого вона знала як працівника поліції, за комір куртки, а потім в приміщенні туалету ОСОБА_9 вмивав обличчя від крові. ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння та був агресивним.
Свідок ОСОБА_15 підтвердила показання свідка ОСОБА_14 і доповнила, що особисто підходила до ОСОБА_11 , щоб попередити про те, що ОСОБА_9 є поліцейським, на що обвинувачений відповів, що знає і в нього на підставі цього є особиста неприязнь до потерпілого. Бачила, як обвинувачений бив ОСОБА_9 по голові руками, а коли той впав, то і ногами, при цьому казав: «Ненавиджу, бо в мене через нього условка». У потерпілого була порвана куртка, весь в крові.
Крім визнання обвинуваченим вини в інкримінованому йому злочині, показань потерпілого та свідків, які є об`єктивними та узгоджуються між собою, його винуватість у вчиненому підтверджується також доказами, зібраними в судовому засіданні та встановленими під час досудового провадження, зазначеними в матеріалах даного кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 17 листопада 2015 року, яким зафіксовано наявні у коридорі приміщення бару «Гопачок» у приміщенні туалету на підлозі плями крові (а.п.141); протоколом медичного огляду на встановлення факту вживання ОСОБА_11 алкогольних напоїв (а.п.142); протоколом проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2015 року з участю ОСОБА_11 , де він детально розповідає та показує де та як наносив удари ОСОБА_9 (а.п.143-148); протоколами про адміністративні правопорушення, вчиненими ОСОБА_11 за ст.ст. 185, 173 КУпАП, складеними потерпілим ОСОБА_16 14 квітня 2013 року (а.п.149-150); протоколом огляду місця події від 18 листопада 2017 року із відеозаписом, де зафіксовано розмову ОСОБА_9 із ОСОБА_11 , яка закінчилася нанесенням обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому (а.п.153, 154, 159); висновком судово медичної експертизи №92 від 19 листопада 2015 року, відповідно до якої у ОСОБА_9 встановлено перелом кісток носа, закриту черепно мозкову травму, струс головного мозку, гематому правої надбрівної дуги та правої повіки, які, згідно висновку судово медичної експертизи №92 від 19 листопада 2015 року та додаткової судово медичної експертизи №253 від 3 березня 2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п.30); довідкою від 24 листопада 2016 року начальника СКЗ Ківецівського ВП ГУНП у Волинській області щодо проходження служби ОСОБА_9 (а.п.171).
Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Зі змісту ст. 75 КК України вбачається, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробування.
Таких обставин при розгляді даного кримінального провадження судом не встановлено.
Обвинувачений хоча і визнав свою вину у вчиненні злочину, цивільний позов заперечив повністю, що ставить під сумнів щирість його каяття.
Крім того, даний злочин середньої тяжкості і вчинений в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючого обставиною, згідно ст. 67 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання, враховуючи невідшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а також наявність обтяжуючої обставини, суд приходить висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі, яке необхідно відбувати реально. При цьому суд призначає ОСОБА_11 мінімальне покарання з огляду на те, що згідно ст. 89 КК України попередня судимість погашена.
На думку суду, саме таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Також підлягає частковому задоволенню цивільний позов потерпілого, оскільки обвинуваченим було заподіяно ОСОБА_9 моральну шкоду, розмір якої суд визначає в 30 000 гривень.
В частині задоволення матеріальної шкоди в сумі 1 820 гривень, на думку суду, слід відмовити, оскільки не доведено необхідність придбання нового одягу потерпілим саме у зв`язку з винними діями обвинуваченого.
Щодо витрат на лікування, то підлягає стягненню 77 гривень 92 копійки, оскільки саме дана сума витрат підтверджується призначенням лікаря та чеками на придбання медикаментів.
В решті позову відмовити.
Крім того, за вимогами ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_11 в дохід держави 640 гривень судового збору, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_16 щодо відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації, - залишити в матеріалах справи.
Запобіжний захід не обирався, витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Цивільний позов задовольнити частково - стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 30 000 гривень моральної та 77 гривень 92 копійки матеріальної шкоди.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави 640 гривень судового збору згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»
Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації, - залишити в матеріалах справи.
Запобіжний захід не обирався, витрати на залучення експертів відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1