№ 204/7366/16-к
№ 1-кп/204/508/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0002975 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 17 жовтня 2016 року близько 17 години, знаходячись в приміщенні сауни «Башта», розташованої по пр. Богдана Хмельницького, 94-б в м. Дніпро, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, пересвідчившись, що ніхто не слідкує за його діями, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 , що знаходилась у шафі, таємно викрав чуже майно, належне потерпілому ОСОБА_4 , а саме гаманець, що не має матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень, та посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке на має матеріальної цінності, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 600 гривень.
ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що 17 жовтня 2016 року близько 17 години, знаходячись в приміщенні сауни «Башта», розташованого по пр. Богдана Хмельницького, 94-б в м. Дніпро, де він разом з потерпілим виконували ремонтні роботи, він вирішив викрасти гаманець потерпілого. Пересвідчившись, що ніхто не слідкує за його діями, він забрав гаманець з грошовими коштами та посвідченням водія із кишені куртки, належній потерпілому, що знаходилась в шафі, після чого покинув місце вчинення злочину. Гаманець він викинув, грошові кошти витратив на власні потреби, а водійське посвідчення видав працівникам поліції.
Про винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому діяння, суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду та вилучення у обвинуваченого викраденого майна, належного потерпілому посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.п.10-13), яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та повернуто потерпілому (а.п.14, 15); протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та обвинуваченого, в ході яких встановлено обставини вчиненого злочину (а.п. 27-29, 48-51).
Потерпілий ОСОБА_4 суду підтвердив, що дійсно разом з обвинуваченим здійснювали ремонтні роботи в зазначеному приміщенні сауни, коли 17.10.2016 року, він виявив крадіжку свого гаманця з грошовими коштами в сумі 600 гривень та водійським посвідченням. Він обґрунтовано підозрював у крадіжці саме обвинуваченого. Йому намагалися повернути водійське посвідчення за винагороду, при цьому підтвердились його підозри, що вчинив крадіжку саме ОСОБА_5 . На даний час матеріальну шкоду йому не відшкодовано, в зв`язку з чим заявлені позовні вимоги, які просить задовольнити.
Докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням. Призначення іншого виду покарання суд вважає недоцільним.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Позовні вимоги потерпілого про відшкодування завданої матеріальної шкоди обґрунтовані, доведені під час судового розгляду та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.
Речовий доказ - посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , повернути за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 600 гривень.
На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1 .