н/п 1-кс/766/9311/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на відібрання біологічних зразків,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просив: надати дозвіл слідчому СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 та/або іншому слідчому, якого включено до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 здійснити відбирання біологічних зразків, а саме зразків крові та (або) слини у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово із залученням судово-медичного експерта-імунолога КУ «Бюро судово-медичних експертиз» Херсонської обласної ради.

Клопотання вмотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0000490, за фактами пограбування ОСОБА_7 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та замаху на пограбування ОСОБА_8 , за ознаками складу злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 186 ч. 3 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 09.10.2016 близько 13:55 години, шляхом вільного доступу через відчинені двері у робочий час проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на розі вул. Нестерова та вул. Блюхера в м. Херсоні, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , де відкрито, із погрозою застосування до потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, що виразилась у демонстрації предмету, схожого на електрошоковий пристрій та погрозою його застосування у разі відмови надання грошових коштів, намагався відкрито заволодіти грошовими коштами в розмірі 2952 гривні, що належать фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_9 , які знаходились в касі магазину, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_8 почала чинити активний опір та виштовхала ОСОБА_6 з приміщення магазину.

13.10.2016 під час огляду, проведеного працівниками ГУНП в Херсонській області з 14.50 по 15.00 у приміщенні службового кабінету № 224 ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, вилучено сонцезахисні окуляри зі скельцями чорного кольору з полімерними дужками чорно-сірого кольору, які надала потерпіла ОСОБА_8 для доручення до матеріалів справи в якості речових доказів, повідомивши, що вказані окуляри вона зірвала з обличчя зловмисника, під час вчинення ним спроби пограбування. Вказані окуляри поміщені до паперового конверту білого кольору, запаковано та завірено підписами слідчого, понятих.

Під час пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання потерпілій ОСОБА_8 , Остання з впевненістю впізнала ОСОБА_6 як такого, який 09.10.2016 близько 14:00 години, проник до приміщення магазину «Сита Хата», де остання працювала продавцем та намагався відкрито заволодіти грошовими коштами в розмірі 2952 гривні, які знаходились в касі, однак не довів свій злочинний намір до кінця в зв`язку з тим, що потерпіла почала чинити активний опір. Також ОСОБА_8 зазначила, що саме з впізнаної нею особи під час спроби її пограбувати вона зірвала чоловічі сонцезахисні окуляри.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється в тому що він 09.10.2016 близько 16:00 години, повторно, шляхом вільного доступу через відчинені двері у робочий час проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований на розі вул. Небесної сотні та вул. Тираспільська в м. Херсоні, який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , де відкрито, із застосуванням до потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, що виразилося у демонстрації та застосування предмету, ззовні схожого на електрошоковий пристрій, яким ОСОБА_6 наніс один удар електричним струмом в область передпліччя лівої руки потерпілої, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді трьох крововиливів в шкіру лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого заволодів грошовими коштами у розмірі 431 гривень, в результаті чого спричинив фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

09.10.2016 під час огляду місця події, проведеного слідчим Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 з 16:40 години по 17:20 годину в приміщені магазину «Продукти» на розі вул. Небесної сотні та вул. Тираспільська в м. Херсоні біля вхідних дверей виявлено пластиковий стакан з-під кави, коричневого кольору, який зі слів потерпілої ОСОБА_7 викинув невідомий чоловік, який здійснив відносно неї пограбування. Вказаний стакан поміщено до паперового конверту білого кольору та завірено підписами слідчого, понятих.

Під час пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання потерпілій ОСОБА_12 , остання з впевненістю впізнала ОСОБА_6 як такого, який 09.10.2016 близько 16:00 години, проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де остання працювала продавцем та з застосуванням до неї електрошокового пристрою відкрито заволодів грошовими коштами, які знаходились в касі магазину. Також ОСОБА_7 зазначила, що саме впізнана нею особа перед тим як вчинити злочин купувала в неї каву та викинула пластиковий стакан при вході в приміщення магазину, який в подальшому вилучили працівники поліції.

11.10.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та 09.11.2016 повідомлено про нову підозру у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 3; 15 ч. 3, 186 ч. 3 КК України.

12.10.2016 прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання біологічних зразків крові з метою, призначення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту наявності на вилученому стаканчику генетичних ознак клітин підозрюваного ОСОБА_6 .

12.10.2016 підозрюваний ОСОБА_6 ознайомившись зі змістом постанови, відмовився добровільно надавати зразки крові та підписувати постанову. В зв`язку з чим, в присутності двох понятих було зафіксовано факт відмови ОСОБА_6 надати зразки крові та завіряти підписом факт отримання постанови.

10.11.2016 прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання біологічних зразків крові та слини з метою призначення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту наявності на вилучених сонцезахисних окулярах генетичних ознак клітин підозрюваного ОСОБА_6 .

18.11.2016 підозрюваний ОСОБА_6 ознайомившись зі змістом постанови, відмовився добровільно надавати зразки крові і слини та підписувати постанову. В зв`язку з чим, слідчим було складено протокол, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_6 надати зразки крові та слини. В порядку ч. 6 ст. 104 КПК України факт відмови ОСОБА_6 від підписання протоколу засвідчено підписом його захисника ОСОБА_5 . Окрім того, ОСОБА_5 в протоколі було зазначено причини відмови ОСОБА_6 надавати зразки крові та слини, а саме те, що порушується право ОСОБА_6 на захист, оскільки останній має право не свідчити проти себе та не надавати зразки крові та слини, оскільки це може бути використано в подальшому як докази обвинувачення.

У відповідності до положення ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

З урахуванням рішення Європейського суду з прав людини по справі Саундерс проти Сполученого Королівства від 17.12.1997 вбачається, що попри відсутність згадки у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право мовчати, а також право не свідчити проти себе є загальновизнаними міжнародними нормами, покладеними в основу поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції, їх логічне обґрунтування полягає, між іншим, у захисті обвинувачуваного від тиску з боку властей, що тим самим сприяє запобіганню судовим помилкам і досягненню цілей статті 6. Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести свої обвинувачення, не спираючись на докази, отримані методами тиску та примусу проти волі обвинуваченого. Право не свідчити проти себе головним чином пов`язане з повагою до бажання обвинуваченого мовчати. Як цілком зрозуміло, у правових системах Договірних Сторін Конвенції та в інших державах це правило не поширюється на використання в кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного, такі, як змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, слини, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК, тощо.

Звідси очевидно, що надавати зразки для порівняльного дослідження і зберігати мовчання зовсім не рівнозначні поняття тому використання ст. 63 Конституції України для обґрунтування відмови від надання порівняльних зразків є неприйнятним.

Під час проведення досудового розслідування встановлено факти впливу на потерпілу ОСОБА_7 зі сторони родичів підозрюваного ОСОБА_6 , що підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 від 21.10.2016, яка пояснила, що в період часу з 30.10.2016 по 02.11.2016 їй неодноразово телефонували дві особи жіночої статті, які представлялись дружиною та сестрою підозрюваного ОСОБА_6 та прохали останню відмовитись від даних нею раніше показів у з приводу вчинення ОСОБА_6 злочину та забрати заяву про факт вчинення відносно неї злочину, пропонуючи за це грошову винагороду в розмірі 10000 гривень. На що потерпіла відмовилась та повідомила про вказаний факт слідчому.

Враховуючи прихований характер вчинених злочинів, їх суспільно-небезпечність, а також те, що на даному етапі досудового розслідування факт вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів підтверджується лише показами потерпілих та в разі зміни останніми своїх показів, довести винуватість ОСОБА_6 іншими способами не надасться за можливим, окрім як проведення молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення факту належності на предметах, що вилучені під час огляду місця події генетичних ознак підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки у відповідності до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути використані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

З огляду на викладене, виникла необхідність в примусовому відібранні у ОСОБА_6 біологічних зразків, а саме зразків крові та слини для встановлення факту наявності на вилучених під час огляду місця події сонцезахисних окулярах, пластиковому стаканчику, кепці-бейсболці біологічних ознак підозрюваного ОСОБА_6 , що має важливе значення для встановлення важливих обсотаних у кримінальному провадженню та в подальшому може бути використано в суді як доказ факту вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти надання біологічних зразків.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки в Україні дії презумпція невинуватості, а надання зразків це теж саме, що і надання свідчень проти самого себе.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

З огляду на зміст цих положень закону біологічні зразки для проведення експертизи можуть відбиратися лише після звернення за її проведенням.

В обґрунтування клопотання слідчим було надано постанову про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 14.11.2016 року. Відповідно до вказаної постанови на вирішення експертів поставлені запитання чи є на наданих на дослідження об`єктах клітини з ядрами, якщо є, то встановити їх генетичні ознаки. Питання щодо приналежності генетичних слідів на наданих зразках підозрюваному не ставилося. Висновку експерта по даній постанові слідчому судді не надано, тому встановити, що на наданих на дослідження об`єктах взагалі є сліди ДНК (клітини з ядрами) неможливо.

Таким чином, слідчим не доведено необхідності отримання біологічних зразків підозрюваного ОСОБА_6 на теперішній час.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-166, 245 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1