В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа153/1053/16-к

Провадження1-кп/153/100/16-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області
кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000199, №153/1053/16-к про обвинувачення
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Братськ Іркутської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, сімейний стан одружений, заняття працює молодшою сестрою патологоанатомічного відділення КУ «Ямпільська центральна районна лікарня», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 23 травня 2016 року працюючи в КУ «Ямпільська центральна районна» лікарня на посаді молодшої медичної сестри паталоанатомічного відділення з 03.02.1997 по теперішній час, виконуючи свої обов`язки в період часу з 07 години до 08 години в секційній залі приміщення Ямпільського моргу, розташованого по вул. Пирогова, 1 в м. Ямпіль Вінницької області, на підлозі знайшов кнопочний телефон марки «Bravis» у корпусі чорного кольору, який належав померлому ОСОБА_6 , 1969 року народження. Вказаний телефон підняв з підлоги, діючи умисно, таємно, з корисливою метою вказаний телефон приніс до себе додому, вийняв сім-картку із нього та обернув телефон на власну користь. Потерпілій ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 230 гривень 30 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив, що він працює в Ямпільській ЦРЛ. 23.05.2016 привезли труп ОСОБА_6 . Вказав, що мобільний телефон лежав у секційній залі. Коли приїхали за ОСОБА_6 він віддав його зятю карточки. Вказав, що покійний був Віл-інфікованим та при його розтині він поранив палець руки об ребро. Зазначив, що у нього був шок і не було кому йому допомогти. Вказав, що телефон підняв з підлоги і ніс додому, аби пізніше вияснити, чи належить він потерпілій. Зазначив, що він не знав чий той телефон. Пояснив, що він хотів поговорити з потерпілою чи хворів її син на СНІД. У магазині ОСОБА_8 біля лікарні зустрів зятя потерпілої, який сказав, що говорити не має про що, бо не було у ОСОБА_6 ніякого СНІДУ, хоча всі лікарі повідомили йому, що у покійного був ВІЛ і підозра на гепатит. Вказав, що витягнув сім-картку із телефону і місяць гралася телефоном внучка, а потім завезли в село і там він залишився. Вказав, що він хвилювався із-за СНІДУ і забув телефон. Він не знав, чий то телефон. Речі покійних забирають родичі одразу, а якщо не забирають то він їх викидає на смітник, після того як родичі розписалися про їх отримання. Про те, що телефон ОСОБА_6 він дізнався, коли поліція його вилучила в домоволодінні його тестя в с. Виноградне Муровано-Куриловецького району Вінницької області. В ході судового розгляду вину визнав частково. Пояснив, що фактичні дані, які зазначені в обвинувальному акті про те, що він витягнув телефон з кишені куртки покійного ОСОБА_6 він визнавав в ході досудового розслідування за пропозицією слідчого, хоча насправді мала місце подія, про яку він зазначає у своїх показаннях в ході судового розгляду.
Фактичними даними, отриманими із показань потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що 23.05.2016 була повідомлена про те, що на автобусній зупинці було виявлено її сина, який помер. Вказала, що біля нього нікого не було, були тільки працівники поліції. Її сина треба було забрати в морг. Працівники поліції допомогли знайти автомобіль. Спілкування відносно речей не було. Вказала, що близько 07 години 40 хвилин вони під`їхали до лікарні де ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_5 і запитав, у кого можна взяти ключ від моргу. Знайшли ще двох чоловіків, які допомогли занести її сина в морг. Вказала, що слідча не представилася їй. Вона думала, що це стороння людина. Вказала, що особистий огляд її сина не проводився. Вона перед слідчою піднімала питання про телефон. Після похорону вона приходила в поліцію, зустрілася із слідчою, яка сказала, що огляд не проводився і відповіді вона дати не могла, на підставі цього вона написала заяву про розшук телефону. Зазначила, що було відкрито кримінальне провадження. В день смерті сина вона телефонувала на його телефон, спочатку йшов виклик близько 01 години 00 хвилин з 22 на 23 травня 2016 року. Після смерті сина вона не телефонувала на телефон, а телефонував її молодший син. Пізніше стало відомо, що телефон знайдено. Слідча їй повідомила, що телефон знайдено у м. Муровані-Курилівці, який залишений санітаром моргу. Також стало відомо, що ОСОБА_5 сказав батькові покійного ОСОБА_10 , що він взяв цей телефон. Телефон «Бравіс» був новий, тільки куплений.
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що вона є внучкою потерпілої та донькою покійного ОСОБА_6 особисто не була свідком передачі речей покійного. Коли забирали батька з моргу ОСОБА_5 передав речі, які знаходилися при покійному, а саме дві банківські картки, корінець із кодами, кілька монет та запальничку. Вказала, що телефону у речах не було. Пояснила, що батька бачила живим напередодні приблизно о 20 годині 30 хвилин. Чула через двері, як її батько розмовляв з кимось по телефону. Наступного дня, після того як батька забрали з моргу, виявили, що телефону немає. Вказала, що телефонували на телефон, але був відсутній зв`язок. Коли працівники поліції повернули телефон, то вони впізнали телефон батька, сім-карти в телефоні не було Пояснила, що потерпіла звернулася до поліції через два тижні після того, як виявили, що телефону немає. Вказала, що обвинувачений не виясняв у неї, чий телефон.
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що влітку 2016 приїхав ОСОБА_5 до нього із сім`єю. Вказав, що телефоном гралася дитина, тобто, внучка ОСОБА_5 і залишила його у нього. Восени 2016 року телефон забрали працівники поліції. Вказав, що телефоном не користувався, він був відключений. Чий це телефон він не з`ясовував і звідки він узявся у ОСОБА_5 .
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що вона є дружиною ОСОБА_5 . Вказала, що дитина гралася телефоном. Влітку 2016 року в червні місяці робили обід за її маму в с. Виноградне, коли повернулись додому через деякий час зателефонував її брат ОСОБА_12 і сказав, що у нього вилучили телефон, яким гралася внучка. Вказала, що вона не бачила телефону ні в дитини, ні в ОСОБА_5 .
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що він працює судмедекспертом. Обвинувачений його підлеглий. Вказав, що у Ямпільському рай відділені СМЕ є журнал реєстрації носильних речей та речових доказів в якому реєструється все, що є на трупові. Потім все видається родичам і родичі за це розписуються. Вказав, що телефону «Бравіс» не було записано в журналі. В морзі він оглядав трупа і одяг. Зазначив, що в ОСОБА_10 не було телефону. Також пояснив, що ОСОБА_5 сказав йому, що він знайшов телефон у морзі. Така ситуація якщо знайшов предмет в морзі у посадовій інструкції санітара не зазначено, як він має діяти. Першим зайшов до моргу ОСОБА_5 , а пізніше він. Труп ОСОБА_10 доставлений в неробочий час і його приймала медична сестра відділення невідкладної допомоги. ОСОБА_5 в той день і пізніше йому не доповідав, що знайшов телефон, це в його обов`язки не входить доповідати.
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_9 встановлено, що 23.05.2016 о 07 годині 40 хвилин він доставляв із автостанції до моргу труп ОСОБА_15 . Зазначив, що з поліції при цьому нікого не було. Вказав, що у покійного ОСОБА_10 був телефон чорного кольору. Коли ОСОБА_10 перевозили, на автостанції та при ньому, а також в морзі не бачив, щоб випадав телефон. В морзі ОСОБА_10 поставили на стіл. Пояснив, що морг відкрила медична працівниця, хто саме йому не відомо. Інших трупів у морзі не було.
Фактичними даними, отриманими із показань ОСОБА_16 , встановлено, що 23.05.2016 вона займала посаду слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. Був здійснений виїзд до автовокзалу, де біля лавочки на землі було виявлено тіло чоловічої статі без ознак життя. Нею було здійснено огляд трупа. В протоколі огляду трупа було зазначено, які тілесні ушкодження були нанесені. Також пояснила, що було встановлено особу покійного ОСОБА_6 , якого було направлено на судово-медичну експертизу. Також вказала, що було здійснено поверхневий огляд трупа, що знаходилось в кишенях не оглядалося. Мати ОСОБА_10 організувала доставлення трупа до Ямпільської ЦРЛ бюро судово-медичної експертизи. Пізніше мати надала для огляду куртку чорного кольору та взуття, в куртці нічого не було виявлено. Інший одяг не оглядався, так як був зашитий в тіло покійного при розтині. Вказала, що куртка була надана через тиждень.
Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_17 встановлено, що вона працює мед реєстратором Ямпільського бюро СМЕ. Вказала, що їй відомо про справу від ОСОБА_14 . Зазначила, що труп ОСОБА_6 був доставлений о 07 годині 20 хвилин 23.05.2017 ОСОБА_9 до початку робочого часу. Труп був прийнятий працівниками приймального відділення Ямпільської ЦРЛ. О 08 годині вони пішли на розтин трупа. Вона записувала процес експертизи і перелік речей. Усі дані записані у висновку експерта. Вказала, що до постанови про призначення СМЕ не було додано протокол огляду місця події. Також пояснила, що їй не відомо, що із речей ОСОБА_6 значилось на місці події. Під час проведення експертизи при трупі ОСОБА_6 не було в його речах телефону. Всі речі видаються родичам покійних. Вказала, що такого випадку за 20 років не було у їхній службі. Зазначила, що вона не звертала увагу на речі, які були в приміщенні моргу. Також пояснила, що ОСОБА_5 її колега. За період роботи нічого поганого не було. Вказала, що ОСОБА_5 керується вказівками судмедексперта, позитивно характеризується за місцем роботи, відповідальний, до людей уважний, людяний. Вказала, що вона зі слів завідуючого дізналася, що ОСОБА_5 знайшов телефон.
Крім даних, отриманих із показань потерпілої, свідків та обвинуваченого, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена даними, які містяться:
- у протоколі огляду предмету від 02.06.2016, з якого встановлено, що 02.06.2016 було проведено огляд картонної коробки від мобільного телефону «Bravis», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ,
- у протоколі огляду предмету від 08.08.2016, з якого встановлено, що 08.08.2016 було проведено огляд CD-диску «Artex»;
- у CD-диску «Artex» вх..18326, вих..12008/3/кт від 12.07.2016, з якого встановлено, що із мобільного телефону «Bravis» № НОМЕР_3 в період часу з 06.06.2016 по 10.06.2016 здійснювались вхідні та вихідні дзвінки;
- у протоколі тимчасового доступу до речей та документів від 12.07.2016, з якого встановлено, що слідчим отримано інформацію у ПрАТ «Київстар» про вхідні та вихідні дзвінки з мобільного телефону ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 із зазначенням номерів абонентів, типу з*єднання, датою та часом з`єднання, тривалістю, азимут та адреси базової станції, які здійснювалися в період часу з 22.05.2016 по 15.06.2016;
- у протоколі огляду місця події від 14.07.2016, з якого встановлено, що ОСОБА_12 добровільно видав мобільний телефон «Bravis» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 чорного кольору, без сім-карти мобільного оператора. Пояснив, що вказаний телефон у нього залишила його рідна сестра ОСОБА_13 , жителька м. Ямпіль Вінницької області.
- у висновку експерта №1013 від 03.08.2016, із якого встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Bravis» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 чорного кольору з урахуванням його зносу може становити 230 гривень 30 копійок.
Суд визнає показання потерпілої та допитаних свідків., а також досліджені вказані докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку, встановленому КПК України. Відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими. Вказані докази не суперечать між собою щодо фактичних обставин і показанням обвинуваченого щодо цих обставин.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що у обвинувальному акті відносно ОСОБА_18 помилково вказано про фактичні обставини викрадення вказаного мобільного телефону з кишені куртки покійного ОСОБА_6 . В ході судового розгляду судом більш детально з`ясовано час, місце та спосіб вчиненого кримінального правопорушення, а саме за наведених обвинуваченим обставин, які не спростовані жодним доказом та не суперечать іншим дослідженим доказам. Однак, помилковість цих обставин, які зазначені в обвинувальному акті, не впливає на обсяг обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а також не порушує меж судового розгляду, визначених ст.337 КПК України, оскільки встановлено, що обвинувачений діючи таємно, умисно з корисливих спонукань 23.05.2017 в період часу з 07 години по 08 годину в секційній залі приміщення Ямпільського моргу, розташованого по вул. Пирогова, 1 в м. Ямпіль Вінницької області, протиправно заволодів чужим майном - кнопочним телефоном марки «Bravis», який належав покійному ОСОБА_6 .
Частина перша статті 185 КК встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.

Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно є чужим і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного заволодіння ним.

Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета чужого майна (тип, вид, колір, найменування, особливості);

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість заволодіти ним;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна.

Із фактичних обставин цього кримінального провадження судом встановлено, що предметом викрадення був мобільний телефон «Bravis», який належав померлому ОСОБА_6 . Вказаний телефон лежав у секційній залі моргу на підлозі. Обставини виявлення телефону давали можливість обвинуваченому визначити ознаки належності майна конкретній особі покійному ОСОБА_6 та простежити її зв`язок з ним, оскільки подія відбувалася в морзі під час перебування в ньому трупа ОСОБА_6 .

Встановлені у справі фактичні ознаки діяння збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності наміру у нього заволодіти вказаним майном є його захисною позицією, яка повністю спростована дослідженими доказами.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яким заподіяно шкоди гарантованому ст.41 Конституції України непорушному праву приватної власності, так і особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, що підтверджено вимогою про судимість вих..№4342/227/01.2016 від 15.07.2016, виданою Ямпільським ВП Могилів-Подільським ВП ГУНП у Вінницькій області, позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджено даними, які містить характеристика, видана Ямпільською ЦРЛ від 15.07.2016, та показаннями свідка ОСОБА_17 , має сім`ю та стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджено довідкою-характеристикою Ямпільської міської ради Вінницької області вих..№99 від 19.07.2016, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 24.09.2001, що підтверджено даними, які містить Довідка №01-4-1019 від 10.08.2016 Ямпільської ЦРЛ.
Відповідно до ч.2 ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить позитивну характеристику обвинуваченого та сумлінне ставлення до праці.
Відповідно до ст. 67 КК України України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за правилами ст.50 КК України суд обирає покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів. Суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, так і особу обвинуваченого, а тому має підстави застосувати відносного нього міру покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.185 ч.1 КК України п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 850 гривень.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування 10000 гривень моральної шкоди, заданої кримінальним правопорушенням. В своєму позові потерпіла посилається на те, що обвинуваченим була завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу її життя внаслідок вчиненого кримінального правопорушення викрадення майна, яке належало її сину ОСОБА_6 .

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_19 пояснив, що протиправною поведінкою обвинуваченого завдано моральну шкоду потерпілій. Просив стягнути із ОСОБА_5 10000 гривень моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільного позову не визнав, пояснив, що він моральної шкоди ОСОБА_7 не завдавав. Вказав, що до нього ніяких нарікань не було за всі роки роботи. Якби слідчий вилучила телефон, то його так би не було. Зазначив, що він з потерпілою не спілкувався, бо йому сказали з нею не спілкуватися. Вказав, що його помилка в тому, що він взяв вказаний телефон, який знайшов.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставах, визначених ст.128 КПК України, ч.1 п.3 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого злочину потерпіла понесла втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Заперечення обвинуваченого про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на вказаних вимогах закону. Фактичними даними, отриманими судом із досліджених у цьому кримінальному провадженні доказів, судом встановлено, що обвинувачений викрав належний синові потерпілої мобільний телефон. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілої. Суд враховує ту обставину, що потерпіла не є власником телефону, викрадення якого не потягло суттєвих вимушених змін у її життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення. Суд вважає доведеною ту обставину, що дійсно внаслідок цього кримінального правопорушення потерпіла перенесла стрес, тривогу. Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілій у розмірі однієї тисячі гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок цього кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити як в таких, що заявлені необґрунтовано.

На підставі ст. 128 ч.5 КПК України, за правилами ст. 88 ЦПК України, суд має підстави присудити потерпілій (цивільному позивачеві) з обвинуваченого (цивільного відповідача) понесені потерпілою та документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами майнового характеру про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за ставкою, встановленою на момент подання позову ст. 4 ч. 2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 551 гривня 20 копійок. Вказані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, чинним КПК України не врегульовані, тому до них застосовується норма ст.88 ЦПК України, яка не суперечить засадам кримінального судочинства, зокрема ст.124 ч.1 КПК України.

При вирішенні питання щодо речових доказів, які були об`єктами кримінального правопорушення коробку від мобільного телефону «Bravis» та кнопочний телефон марки «Bravis» у корпусі чорного кольору, суд керується положеннями п. 5 ч.9 ст.100 КПК України, і має підстави повернути їх законному володільцеві потерпілій ОСОБА_7 .
При вирішення питання щодо речового доказу CD-диск з надписом Вх18326 Вих12008/3кТ від 12.07.2016, суд керується положеннями п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України і має підстави залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
При вирішенні питання щодо процесуальних витрат у сумі 440 гривень 20 копійок, пов`язаних із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, суд керується положеннями ст.124 КПК України, і має підстави стягнути їх із обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1000 (одна тисяча) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, всього: 1551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Речовий доказ - коробку від мобільного телефону «Bravis» та кнопочний телефон марки «Bravis» у корпусі чорного кольору повернути законному володільцеві ОСОБА_7 .
Речовий доказ - CD-диск з надписом Вх18326 Вих12008/3кТ від 12.07.2016, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 440 (чотириста сорок) гривень 20 копійок процесуальних витрат на залучення експерта (висновок експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №1013 від 03.08.2016).
Початок відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.
Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_20 -ОНІЛОВА