печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про поновлення строку подачі клопотання про накладення арешту на майно та про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене 25.05.2016 майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на вантажний автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л та який належить ОСОБА_4 .
Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000737, відомості щодо якого внесені 03.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що на території учбового центру, де дислокуються працівники батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київ-2» ГУ МВС України в м. Києві, який розташований в с. Сухолуччя, Вишгородського району Київської області, без передбаченого на те законом дозволу в автомобілі марки «FAW», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ «Марсантранс», директором якого є ОСОБА_5 , зберігали бойові припаси та вибухові речовини, які викрали із зони проведення АТО.
15.12.2015 на території колишнього посту ДАЇ, розташованого за адресою: вул. Чернігівська, 11, смт Калинівка, Броварський район, Київська область, виявлено автомобіль марки «Сканія», державний номерний знак НОМЕР_4 , в якому працівники полку «Київ» ГУ НП в м. Києві перевозили боєприпаси та вибухові речовини, викрадені із зони проведення АТО.
25.05.2016 було проведено невідкладний обшук вантажного автомобіля марки "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л, належить на праві власності ОСОБА_4 , та в якому знаходилися 1250 картонних коробок з маркуванням "Export" в яких знаходяться цигарки марки "N Z", які були вилученні разом із авто.
25.05.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 27.05.2016 (справа № 757/25655/16-к) проведений обшук автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л, внаслідок чого, автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 та контрафактну продукцію, а саме цигарки з маркуванням «NZ», було вилучено.
Посилаючись на те, що тимчасово вилучений вантажний автомобіль марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , які зберігаються на штрафному майданчику за адресою м. Київ, пр-т Перемоги, 55/2, є предметом вчинення злочину, одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які вчинялися з корисливих мотивів, а також є предметами, набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберігли на собі сліди вчинення злочинів, які в подальшому будуть використанні слідством, як доказ вчинення тяжкого злочину у кримінальному провадженні № 0000737, а також можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, та знищені особами, прокурор просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його частково, накласти арешт саме на причеп д.н.з. НОМЕР_2 , в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки відпала необхідність в накладенні арешту в кримінальному провадженні №0000737 від 03.06.2015 на зазначене майно.
Крім того, слідчим зазначено, що у зв`язку із тим, що слідча дія у вигляді обшуку у кримінальному провадженні № 0000737, слідчим була закінчена 26.05.2016 о 00.32 год, далі цього ж дня слідчий та прокурор були відряджені в іншу область для проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні № 0000558 від 23.11.2015, звідки повернулися лише о 19.00 години 27.05.2016., клопотання про арешт майна було подано з пропуском дводенного строку для його подачі, з приводу чого, посилаючись на вимоги ст. 117 КПК України прокурор заявив клопотання пропущений із поважних причин процесуальний строк поновити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважав посилання слідчого не обґрунтованими, вважав, що на вантажному автомобілі перевозив кормові добавки для тварин, але про фактичний вміст коробок не знав.
Заслухавши пояснення прокурора, власника майна, дослідивши матеріали клопотання, надані в судовому засіданні додаткові докази у провадженні, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000737, відомості щодо якого внесені 03.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2016 було надано дозвіл прокурору відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 на проведення обшуку автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л, та належить на праві власності ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані містяться у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати грошові кошти, доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, що відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

За таких обставин слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на майно, а саме на причеп д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л та який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, здійснених на підставі ухвали слідчого судді повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Зазначені процесуальні строки органом досудового розслідування не дотримані з поважних причин, пов`язаних з тривалістю проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження, віддаленістю проведення інших слідчих дій слідчим та прокурором групи прокурорів в іншому кримінальному провадженні, від місця знаходження органу досудового розслідування та наявністю вихідних днів у період з моменту закінчення слідчої дії та подання клопотання слідчим, з приводу чого правових підстав для повернення вилученого майна з цих мотивів не вбачається.
За вимогами ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Вимогами ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оцінюючи в сукупності представлені сторонами докази, слідчий суддя вважає наведені слідчим підстави поважності причин пропуску строку звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, наявними та обґрунтованими, з приводу чого слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк подачі клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

У даному кримінальному провадженні на даний час, всупереч ствердженням власника майна, існують вагомі докази, які приведені у клопотанні прокурора, що арештоване майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином існує підозра вважати, що є предметом, доказом ймовірно вчиненого кримінального правопорушення.
Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні зазначеного майна встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає, а тому доводи власника майна незаконності та необґрунтованості заявленого клопотання слідчого щодо накладення арешту на вилучене майно слід визнати непереконливими.
Проте слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 в рамках кримінального провадження №0000737 від 03.06.2015, оскільки слідчий в цій частині клопотання не підтримав.
Керуючись ст. ст. 131, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Поновити прокурору відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 строк подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737 від 03.06.2015 р.
Накласти арешт на причеп державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 8-Л, заборонивши його використання та розпорядження.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду міста Києва.
Слідчий суддя ОСОБА_1