Справа № 183/6828/16
№ 1-кп/183/306/17
В И Р О К
іменем України
17 березня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене 13.07.2016 року до ЄРДР за № 0002809, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу Черкаської НКП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.06.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.07.2016 року приблизно о 02.00 годині неповнолітній ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05.07.2016 року приблизно о 02.05 годині ОСОБА_6 таємно проник у приміщення гаражу, розташовано на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, звідки таємно викрав металеві інструменти, які належать ОСОБА_9 , а саме: гайковий ключ, розміром 8х10, вартістю 15,30 грн.; 3 гайкові ключі, розміром 10х12, кожен вартістю 16,32 грн., загальною вартістю 48,96 грн.; 2 гайкові ключі, розміром 17х14, кожен вартістю 17,34 грн., загальною вартістю 34,68 грн.; 2 гайкові ключі, розміром 17х19, кожен вартістю 18,36 грн., загальною вартістю 36,72 грн.; 3 гайкові ключі, розміром 22х24, кожен вартістю 20,06 грн., загальною вартістю 60,18 грн.; накидний ключ, розміром 13х14, вартістю 14,96 грн.; обценьки, вартістю 70,50 грн.; пасатижі, вартістю 56,40 грн.; ножиці по металу в кількості 2 штук, кожні вартістю 65,80 грн., загальною вартістю 131,60 грн.; гайки та болти у вигляді металобрухту, виготовлених з чорного металу, загальною вагою 10 кг, вартістю 40 грн., а також запчастини до велосипеду; 2 ціпки для велосипеду; гайковий ключ 12х13; 3 накидні ключі; свічний ключ; 2 свердла, задня та передня осі для велосипеду, вартість яких в ході досудового розслідування не встановлена.

Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1243,90 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення, пояснивши, що дійсно 05.07.2016 року проник таємно до гаражу, що належить ОСОБА_9 , звідки викрав металеві інструменти. В скоєному розкаюється, матеріальні збитки потерпілому відшкодував.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_9 про те, що 05.07.2016 року із гаражу, що йому належить, було викрадено металеві інструменти, які йому потім повернули частково. Деяке майно він знайшов на пункті прийняття металобрухту, які ОСОБА_6 наступного дня після викрадення здав до пункту, про що останній йому сам розповів. Претензій матеріального та морального характеру він до обвинуваченого не має, просив суд обрати ОСОБА_6 покарання на розсуд суду;

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що 5-6 липня 2016 року ОСОБА_6 запропонував їй купити запчастини від велосипеда та інші металеві інструменти. Пізніше поліція повідомила про те, що ці речі викрадені та вона повернула їх потерпілому;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 05.07.2016 року приблизно о 02.00 годині він проходив по вул.. Леніна смт. Губиниха та побачив ОСОБА_6 , який ніс білий мішок. Він впевнений, що бачив саме ОСОБА_6 , оскільки було добре освітлення він машин;

- витяг з кримінального провадження № 0002809 від 13.07.2016 року, згідно якого 05.07.2016 року із гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа викрала майно, що належить ОСОБА_9

(а.п. 39);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2016 року, згідно якого ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, які 05.07.2016 року з належного йому гаражного приміщення викрали його майно, спричинивши матеріальну шкоду

(а.п. 40);

- протокол огляду місця події від 12.07.2016 року, згідно якого було оглянуто гаражне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку після скоєння злочину

(а.п. 42-44);

- протокол огляду предметів від 29.10.2016 року, згідно якого були оглянуті металеві предмети, добровільно видані свідком ОСОБА_10

(а.п. 46-49);

- протокол огляду предметів від 10.11.2016 року, згідно якого оглянуті металеві інструменти, а також фототаблиця до протоколу

(а.п. 50-56);

- висновок судової товарознавчої експертизи № 4594-16 від 20.09.2016 року, згідно якого загальна вартість викраденого майна, станом на 05.07.2016 року, складала 1243,90 грн.

(а.п. 58-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.11.2016 року за участю ОСОБА_6 , згідно якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним 05.07.2016 року кримінального правопорушення

(а.п. 70-74).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 за місцем мешкання характеризується посередньо.

У відповідності з Главою 38 КПК України судом під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясовано рівень розвитку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціально-психологічні риси та згідно показань законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка, інформації інспектора служби у справах дітей, встановлено, що обвинувачений проживає з матір`ю, вітчимом, братами та сестрою, з якими у ОСОБА_6 хороші взаємовідносини, останній знаходиться на обліку як дитина, що опинилася в скрутних життєвих умовах, з ним та матір`ю проводяться профілактичні бесіди щодо недопустимості скоєння кримінальних правопорушень, а також профілактики скоєння адміністративних правопорушень щодо вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів та вживання тютюнових виробів. Побутові умови сім`ї задовільні, має необхідні для життя умови: окреме місце для відпочинку, місце для дозвілля, однак газове постачання відключене у зв`язку з заборгованістю. До служби у справах дітей та виконавчого комітету Губиниської селищної ради не надходило жодного письмового повідомлення від мешканців селища щодо поведінки ОСОБА_6 . При цьому, згідно довідки Черкаського НКП, ОСОБА_6 навчальний заклад не відвідує.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, а також обраної позиції обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у вигляді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, те, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинивши знову кримінальне правопорушення менш ніж через місяць після ухвалення обвинувального вироку щодо нього, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, а тому йому повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченому ОСОБА_6 не можливо застосувати ст. 75, ст. 104, а також ст.. 69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного початку відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Дніпропетровського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи 352 грн. 40 коп. (а.п. 57).

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1