Справа № 367/8773/13-к
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289КК України, -
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні, під час судових дебатів, прокурор заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного ОСОБА_6 у зв?язку із його обмеженою осудністю та застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У зв?язку з цим судом було відновлено судове слідство для вирішення вказаного клопотання.
Захисник підтримав клопотання прокурора.
Підсудні вирішення заявленого клопотання залишили на розсуд суду.
Потерпілий в судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши думки сторін, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289КК України.
Згідно з Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.02.2008р № 185 (т.5 а.с. 192-194) ОСОБА_6 в період інкримінованих йому діянь страждав на раннє органічне ураження головного мозку із легкими когнітивними розладами, вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, що обмежувало його здатність усвідомлювати свої дії та суттєво обмежувало його здатність керувати ними.
Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.05 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визнано правильною практику тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановлюють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.
Роз`яснити судам, що обмежено осудна особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності чи покарання або від його подальшого відбування у випадках, передбачених законом, у тому числі на підставі акта амністії.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
Жодною нормою Кримінального кодексу України не передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв?язку із її обмеженою осудністю.
Отже, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в даному провадженні.
Щодо питання застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, то суд дане питання вирішує у разі постановлення обвинувального вироку та призначення відповідного покарання, тому клопотання прокурора заявлено передчасно, оскільки заявлено до виступу в дебатах щодо призначення ОСОБА_6 покарання.
Керуючись ст.ст. 20, 44 КК України, ст.ст. 416 КПК України (1960 р.), суд -
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1