Справа№751/2884/17
Провадження №1-в/751/217/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника ЧВК - 44 - ОСОБА_4

засудженої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Чернігові клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, росіянки, громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, вдова, до засудження не працювала, проживала за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

про умовно - дострокове звільнення від покарання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 була засуджена 12.10.2010 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.. 115 року, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

Згідно Ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.02.2016 року в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.03.2010 року по 01.02.2011 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ЧВК № 44 .

Початок строку відбування покарання :14.03.2010 року.

Кінець строку покарання : 24.04.2018 року.

Засуджена ОСОБА_5 фактично відбула встановлену законом частину строку покарання, необхідну для умовно-дострокового звільнення, тому має право звернутися до суду з клопотанням згідно ст. 81 КК України.

24.05.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання від засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення її від покарання.

В судовому засіданні засуджена та її захисник клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні .

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 своєю поведінкою не довела свого виправлення.

Прокурор вважає , що клопотання не підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Диспозицією статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 на даний час відбула встановлену законом частину строку покарання, необхідну для умовно-дострокового звільнення.

Проте, відповідно до характеристики ЧВК № 44 на засуджену ОСОБА_5 від 13.06.2017, поставити під сумнів висновки якої у суду підстав немає, остання працевлаштована з моменту прибуття до установи відбування покарання і до праці відноситься добре, проте сумлінною поведінкою не довела свого виправлення, враховуючи те, що засуджена на протязі відбування покарання в установі допускала порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, перебувала на обліку злісних порушників встановленого порядку відбування покарання, не проявляє ініціативи у проведенні культурно-масових та виховних заходів, які проводяться в установі та відділенні, що є одним з показників виправлення засудженої згідно ст.123 КВК України, засуджена за вчинення особливо тяжкого злочину, провину у скоєному злочині визнала частково, раніше була засуджена п`ять разів, у адміністрації немає впевненості у подальшій правослухняній поведінці, тому ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Саме по собі добре відношення засудженої до праці та відшкодування нею цивільного позову у справі, на думку суду, не спроможні спростувати негативні висновки, викладені у вищезгаданій характеристиці і у зв`язку з чим, законні підстави для умовно - дострокового звільнення засудженої від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1