АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

10 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які діють у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 6 грудня 2016 року,

за участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

підозрюваного ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 6 грудня 2016 року в кримінальному провадженні №0001053, внесеному 18.04.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене начальником відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в Естонській Республіці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховується до 13:00 години 2 лютого 2017 року включно.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України про які йому повідомлено 05.12.2016 року, що об`єктивно підтверджується наданими слідчим доказами, які носять вагомий характер, тяжкість інкримінованих злочинів, особу підозрюваного, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, а відтак з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні підозрюваного належить утримувати під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які діють у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста від 06.12.2016 року (провадження №1-кс/752/6111/16, справа №752/20280/16-к), та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційної скарги вказують, що затримання ОСОБА_8 05.12.2016 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, які мали місце в період з 03.06.2016 року по 04.06.2016 року (через 6 місяців) є таким, що не відповідає вимогам ст. 208 КПК України.

Зазначають, що з матеріалів, долучених в обґрунтування клопотання, вбачається відсутність будь-яких доказів, на підтвердження обставин, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину.

Також захисники посилаються на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі розкрив лише два ризики, а саме можливість переховування ОСОБА_8 , від слідства та суду та здійснення незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у рамках кримінального провадження, при цьому те, що ОСОБА_8 може і буде вчиняти дії, передбачені п. 2, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчим суддею не обґрунтовано та не вмотивовано, хоча оскаржувана ухвала й містить посилання на ці ризики.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001053 від 18.04.2016 р., за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

05.12.2016 року о 13:00 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.12.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

05.12.2016 року старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , за погодженням із начальником відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування.

06.12.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховується до 13:00 години 2 лютого 2017 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів не викликає.

Також, відповідно до вимог КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, на підставі чого більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що виключає застосування альтернативного запобіжного заходу у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисників про те, що органом досудового розслідування не було дотримано встановленої КПК України обов`язкової процедури затримання підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають матеріалам судового провадження.

Крім того, не грунтуються на вимогах закону доводи захисників щодо необґрунтованості підозри у вчиненні злочинів, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, кримінальний процесуальний закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Також, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, за якими йому оголошено підозру. При цьому, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Що стосується доводів захисників підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не можуть бути підставою для скасування ухвали місцевого суду, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, а також можливість впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обгрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисників без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 6 грудня 2016 року в кримінальному провадженні №0001053, внесеному 18.04.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , погоджене начальником відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 365; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який обраховується до 13:00 години 2 лютого 2017 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які діють у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 и б а к