Справа № 279/5921/16-к
1-кс/279/1223/16
У Х В А Л А
"22" грудня 2016 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
В клопотанні вказано, що 15.12.2016 року, в період часу з 23:00 до 00:00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення нападу для заволодіння майном та транспортним засобом ОСОБА_6 , з подальшим умисним його вбивством, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , розробивши злочинний план, з метою полегшення вчинення злочину, з метою незаконного заволодіння його майном для обернення його на свою користь, сіли у автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , за кермом якого знаходився потерпілий, та реалізовуючи свій злочинний умисел, прослідували в якості пасажирів в с.Іскорость Коростенського району, де неподалік узбіччя грунтової дороги, що веде до водойми під назвою «Московський кар`єр», на відстані від нього близько 200 м, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_6 , який зазнав нападу, за допомогою викрутки, заподіяли йому множинні тілесні ушкодження по тілу та нанесли численні удари руками та ногами по всьому тілу, після чого заволоділи майном ОСОБА_6 , а саме:
- грошовими коштами в сумі 50 грн.,
- мобільним телефоном марки «НОКІЯ» вартістю 2 500 гривень,
заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2550 гривень.
Під час вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи цілеспрямовано, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , згідно із заздалегідь узгодженим планом, з метою забезпечення реалізації спільного умислу, взяв у автомобілі потерпілого викрутку, якою завів вищевказаний автомобіль та частково почав рухатись в бік с.Іскорость Коростенського району, але автомобіль з технічних причин перестав рухатись та залишився на місці злочину. В цей час потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись втікти, став бігти через грунтову дорогу в бік поля, де на відстані 200 м від місця скоєння злочину його наздогнали ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи спільно, з метою реалізації спільного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, нанесли близько 20 ударів ножем в життєво важливі органи ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_6 помер, тобто умисно протиправно заподіяли смерть іншій людині.
В результаті поєднання своїх вищевказаних злочинних дій із злочинними діями ОСОБА_7 , що були направлені на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Геморогічного забою головного мозку. Крововиливів під тверду і м`які оболонки мозку. Чисельних саден, синців. Крововиливів в області обличчя і волосистої частини голови. 18 проникаючих колото-різаних ран грудної клітки і живота з чисельними (24) ушкодженнями: лівої і правої легенів, черевної аорти і зачеревного простору, аорти на рівні грудного відділу, серця, печінки, 12-палої кишки, лівої нирки, брижжі, петель кишківника. Гемопневмоторекс. 1 літр рідкої крові, наявність 1,2 л рідкої крові в черевній порожнині. Лінійні рани різаного характеру колоті рани, садна, синці обличчя, тулуба, кінцівок.
Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок комбінованого травматично- геморогічного шоку, комбінованої поєднаної травми голови, грудної клітки, органів червної порожнини і зачеревного простору.
16.12.2016 року під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було вилучено одяг, в який був вдягнений ОСОБА_5 , а саме: кросівки, чорну утеплену куртку з платівки (плащової тканини), сині джинсові штани, светр.
Таким чином у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що на одягу ОСОБА_7 , містяться слідові інформація, яка може бути доказами участі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в скоєнні вказаного злочину та знаходження їх в час скоєння злочину на місці події.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вилучений одяг ОСОБА_5 , на якому збереглись сліди злочину, у випадку не накладення на них арешту може бути зіпсований, знищений, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, збереження речей які можуть бути речовими доказами.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків надходження клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України, суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Беручи до уваги викладене та враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту вказаного слідчим майна, воно підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 110, 167, 170-173 КПК України,-
УХВАЛИВ :

1. Клопотання задовольнити.
2. Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.12.2016 року під час затримання ОСОБА_5 , а саме: кросівки, чорну утеплену куртку з платівки (плащової тканини), сині джинсові штани, светр.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1