Провадження №1-кп/127/340/17
УХВАЛА
10 березня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004517 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив собі самовідвід, мотивуючи тим, що він не може захищати ОСОБА_5 , оскільки в них виникли розбіжності щодо лінії захисту.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення самовідводу захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він відмовляється від захисника ОСОБА_4 , має намір укласти угоду з іншим захисником.

Представник потерпілого ОСОБА_6 заперечував проти задоволення самовідводу, вважає, що захисником підстав для самовідводу не наведено, разом з тим, представник потерпілого вважає, що вбачається конфлікт інтересів між обвинуваченим та його захисником, тому можливо прийняти відмову від захисника в обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав думку свого представника.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Як заявив захисник ОСОБА_4 , і це підтвердив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 між ними виникли суперечності щодо лінії захисту, саме цю підставу назвав захисник, мотивувавши свій самовідвід. Закон не передбачає можливості для захисника заявляти собі самовідвід.
Разом з тим відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 47 КПК України захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника.
Сама сутність права особи на захист, яка закріплена в числі основних засад КПК України та у Конституції України, передбачає можливість особи, яка не є фахівцем в галузі права, захистити свої права та інтереси, використовуючи послуги професійного адвоката. Однак захист може бути ефективним лише в разі повної узгодженості позиції обвинуваченого та його захисника, незалежно від того обраний він самим обвинуваченим чи призначений уповноваженою особою за рахунок держави. Саме на такому підході неодноразово наголошував в своїх рішеннях ЄСПЛ, який зазначив, що неефективний захист є порушенням ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод на справедливий суд. (рішення «Пантелеєнко проти України», «Меріт проти України»).
За таких обставин, суд вважає, що самовідвід захисника ОСОБА_4 слід розглядати як його відмову від виконання своїх обов`язків, яка має судом приймається з наведених вище мотивів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову захисника ОСОБА_4 від виконання своїх обов`язків щодо захисту обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004517 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Копію ухвали направити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: