30.05.2017
Справа № 642/1495/17
Провадження №1-кс/642/902/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0002787 від «20» жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України слідчим слідчого відділу Холодногірського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 юристом 2 класу ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту, та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку.

В клопотанні слідчий просить винести ухвалу про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку від 25 травня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_6 , а саме: токарний станок «Pronson» зеленого кольору, два мікроскопи «МБС 10», пристрій для виміру пальців рук, одинадцять картонних коробок, дві полімерні прозорі коробки, один пакет, одна скляна банка з восковими предметами різних форм та розмірів, два злитки з воску, одна картонна, три полімерні коробки із камінням різного кольору, форм та розмірів, одна картонна коробка, одна металева коробки з металевими виробами, чотири жорсткі диски «Seagate», S/N: 9W5DCFN; GKYIMPNT; S2A989Q9, «Western Digital»; S/N WCA V2J684445,системний блок «Lenovo» S/N USO0186443,комп`ютер «Lenovo stick 300», S/n NYFO01WK та флеш-накопичувач «Transcend», та USB-пристрій «Наma», вісім блокнотів із рукописними записами та малюнками, двадцять сім аркушів паперу із записами,3-D принтер, рюкзак чорного кольору, три фрезерувальні станки по типу «Стриж».

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002787 від «20» жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що «19» жовтня 2014 року до Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшла письмова заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що: в період часу з 08:00 17.10.2014 до 18:30 19.10.2014, невстановлена особа шляхом проникнення до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 таємно викрала грошові кошти в сумі 4.000 доларів США та 30.000 грн., золоті вироби та ноутбук «Acer», чим спричинила ОСОБА_7 матеріальні збитки.

Під час досудового слідства були допитані свідки, які пояснили, що їм відома особа на ім`я ОСОБА_6 , який за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , займається придбанням та, в заздалегідь спеціально пристосованих ним умовах, здійснює переробку, видалення проб та інші технічні маніпуляції з ювелірними виробами, зі сплаву золота та інших металів, які здобуті злочинним шляхом, знищуючи окремі сліди незаконного походження вказаних предметів, а також в подальшому здійснює реалізацію даних предметів значному колу осіб.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27 лютого 2016 року) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Холодногірського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення особою, яка її оскаржує, безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області. Особам, які не були присутні під час проголошення, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1