Єдиний унікальний номер справи 185/1965/17
Провадження № 1-кп/185/209/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000213 від 22 січня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22 січня 2017 року приблизно о 11.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прийшли на територію садового товариства «Хімік», що розташоване в селищі «18-го Вересня» м. Павлограда Дніпропетровської області, назбирати металевих виробів та в послідуючому здати їх до пункту прийому металобрухту.

Проходячи повз дачну ділянку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 помітив, що на території вказаної дачної ділянки перебуває металевий контейнер для зберігання сільськогосподарського приладдя.

Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через незачинену калитку, зайшли на територію вищевказаної дачної ділянки, де керуючись єдиним спільним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь розподілив ролі, за допомогою інструментів, які принесли з собою, а саме ножівки по металу та кувалди, скориставшись тим, що в цей час за ними ніхто не спостерігає і вони діють ніким не поміченими, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її вилучення, тобто діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь приготованих інструментів почали розбивати металевий контейнер, що належить ОСОБА_6 , тим самим намагаючись його викрасти. Однак ОСОБА_4 за попередньою змовою зі ОСОБА_5 не вчинили всі дії, які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки в цей же день 22 січня 2017 року, приблизно о 13.00 год. були затримані працівниками поліції.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою зі ОСОБА_5 заподіяли б потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2200 гривень (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 796-17 від 20 лютого 2017 року).

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, просила розгляд даного кримінального провадження проводити за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення обвинувачених, дійшов висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винні у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинувачених, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 і ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинувачених: раніше не судимі в силу ст. 89 КК України, вчинили злочин середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченим необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді обмеження волі.

Враховуючи, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених солідарно.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання, кожному, у вигляді одного року обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожного, від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік вони не вчинять нового кримінального правопорушення та виконають покладені на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 продовжити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної чинності.

Запобіжний захід ОСОБА_5 продовжити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної чинності.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи у сумі 198 грн., солідарно.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1