Справа №1809/890/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року Суддя Кролевецького районного суду

Сумської області ОСОБА_1,

за участі секретаря Сірої С.І.

з участю прокурора Бурдюг В.Ю.

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці Сумської області справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС України від 31 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС від 31 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки майна ОСОБА_2 за ст. 185 КК України та за знищенням належного йому, ОСОБА_2, майна шляхом підпалу за ст. 194 КК України у звязку з відсутністю в його діях ознак злочину та просить скасувати зазначену постанову, як винесену з грубим порушенням вимог ст. 99 КПК України.

Свої вимоги щодо скасування постанови від 31.05.2011 року, як незаконної та винесеної з грубим порушенням вимог ст. 99 КПК України, ОСОБА_2 обгрунтовує наступним чином.

1) Прямим доказом причетності ОСОБА_3 до крадіжки та знищення його, ОСОБА_2, майна є явка з повинною ОСОБА_3 від 20 червня 2003 року, в якій він вказав обставини проникнення до приміщення сараю і гаражу ОСОБА_2 в с. Ленінське Кролевецького району і надав інформацію про місце, де стояли дві каністри з бензином;

2) 18.08.2003 року під час допиту в якості обвинуваченого в присутності захисника ОСОБА_3 відмовився від написаної ним явки з повинною, посилаючись на психологічний тиск та погрози зі сторони працівника відділу кримінального розшуку Кролевецького РВ УМВС, який в свою чергу задиктував йому явку з повинною, вказавши зміни написаного 29.08.2003 року слідчим прокуратури Кролевецького району без проведення ніякої перевірки винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3

На очній ставці 02.12.2010 року та 18.01.2011 року ОСОБА_3 заявив, що його ніколи не опитували працівники міліції та прокуратури стосовно скоєння крадіжки та умисного знищення належного майна ОСОБА_2 шляхом підпалу. Також ОСОБА_3 заявив слідчому Кролевецького РВ УМВС, що за письмовими заявами ОСОБА_2 в 2001-2002 роках до міліції його, ОСОБА_3, не викликали та не опитували стосовно крадіжки та знищення майна ОСОБА_2

3) В постанові від 31.05.2011 року вказано, що не здобуто будь-яких доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення злочинних дій відносно майна ОСОБА_2 за результатами проведення ряду слідчих дій, однак, в оскаржуваній ним постанові немає жодних посилань на показання свідків та висновків судових експертиз.

4) Явка з повинною ОСОБА_3 , публікація в газеті "Кролевецький вісник" у вересні 2002 року стосовно встановлення очевидців подій в господарстві ОСОБА_2 у вересні 2002 року ніким не скасовані, а це в свою чергу є підставами для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та прийняття по ній відповідного рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою скаргу підтримав повністю та зроби наступні усні доповнення, які полягають в наступному:

1) на час винесення постанови від 31.05.2011 року слідчим не виконані письмові вказівки начальника Головного слідчого управління МВС України від 07 травня 2010 року;

2) на час винесення постанови від 31.05.2011 року слідчим не виконано клопотання його, ОСОБА_2, як потерпілого по справі, від 02 грудня 2010 року та від 18 січня 2011 року по проведенню по справі ряду слідчих дій;

3) не перевірені слідчим на час винесення постанови від 31.05.2011 року алібі ОСОБА_3 стосовно його перебування з 01.09.2002 року по 10.09.2002 року на навчанні у Конотопському професійно-технічному ліцеї;

4) мати ОСОБА_3 в ході досудового слідства надала свідчення про те, що її син ОСОБА_3 в ніч з 02 на 03.09.2002 року перебував у с. Добротове Кролевецького району у знайомої Чорної, а остання, допитана як свідок, вказала, що взагалі ОСОБА_3 не знає і з ним стосунків не підтримувала. Ці протиріччя показань свідків слідчим не усунуті шляхом проведення слідчих дій;

5) В 2001-2002 роках ОСОБА_3 з 2 особами розікрали пасіку Плюйка в с. Ленінське Кролевецького району, однак ці дві особи до цього дня не встановлені та не опитані стосовно місця перебування ОСОБА_3 в ніч з 02 на 03.09.2002 року.

6) Його, ОСОБА_2, заява від 03.09.2002 року про проведення перевірки за фактом підпалу гаражу та сараю та крадіжки 2 каністр з бензином належним чином перевірені не були, а це дало змогу тривалий час ОСОБА_3 уникати відповідальності за скоєні відносно майна його протиправні дії.

Вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу,ОСОБА_2, думку прокурора Бурдюг В.Ю., який вважає, що підстав для задоволення скарги немає, оскільки постанова від 31.05.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи винесена відповідно до вимог ст. 99 КПК України, ознайомившись з матеріалами на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова від 31 травня 2011 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 98 КПК України передбачено, що кримінальна справа порушується при наявності приводів та підстав, зазначених в ст. 94 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

При цьому у питанні про достатність підстав для порушення справи слідчий повинен брати до уваги положення ч. 2 ст. 94 КПК України про те, що це повинні бути певні факти, явища, поведінка чи інші обставини, які містять ознаки протиправності й зазначені в обсязі, необхідному для початку процедури й дослідження їх правової природи та встановлення причиннонаслідкового звязку в порядку, визначеному кримінально-процесуальним законом.

Згідно ст. 99 КПК України при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють в порушенні кримінальної справи.

Згідно ст. 991 КПК України постанову органу дізнання та слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому ст. 2361 КПК України.

Згідно ст. 2361 КПК України скарга на постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується до районного суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Судом встановлено, що старшим слідчим слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС 31 травня 2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки майна громадянина ОСОБА_2 за ст. 185 КК Україн та за знищенням належного йому майна шляхом підпалу за ст. 194 КК України у звязку з відсутністю в його діях ознак злочину. (а.с. 3)

У постанові від 31.05.2011 року слідчий зазначає, що відповідно до ст. 97 КПК України для порушення кримінальної справи, в тому числі і відносно конкретної особи, необхідні передбачені законом приводи та підстави. В даний час (за станом на 31.05.2011 року) передбачені законом приводи та підстави для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за фактом крадіжки майна ОСОБА_2 та знищення належного йому майна відсутні. (а.с. 3)

На час винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи у слідчого були приводи до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 це явка з повинною ОСОБА_3 від 20.06.2003 року (п. 3 ч. 1 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України справа може бути порушена тільки у випадку, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Порядок порушення справи передбачений ст. 98 КПК України (в редакції за станом на 01.07.2011 року).

У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи слідчий зобовязаний вказати приводи і підстави до порушення справи.

Із матеріалів, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 від 31.05.2011 року, оглянутих в судовому засіданні вбачається, що достатніх підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 185, 194 КК України у слідчого за станом на 31.05.2011 року не було.

Тобто, у слідчого не було певних фактів, явищ, даних щодо поведінки ОСОБА_3 чи інших обставин, які містили ознаки протиправності ОСОБА_3 щодо майна ОСОБА_2 в ніч з 02 на 03.09.2002 року в с. Ленінське Кролевецького району, в обсязі, необхідному до порушення 31.05.20011 року кримінальної справи відносно ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_2 у скарзі, яку він підтримав у судовому засіданні та усно доповнив стосовно невиконання письмових вказівок начальника Головного слідчого управління МВС України, його клопотань про проведення ряду слідчих дій по кримінальній справі, по якій він, ОСОБА_2, є потерпілим, стосуються не підстав щодо порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3, а бездіяльності слідчого щодо всебічного і обєктивного розслідування кримінальної справи і можуть бути предметом оскарження відповідно до положень КПК України, а не в порядку ст.ст. 2361, 2362 КПК України.

Крім того, при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суддя повинен перевірити, чи були при відмові в порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст. 99 КПК України, яка передбачає винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи при відсутності підстав до її порушення.

В той же час при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, суддя не повинен вдаватись в оцінки фактичних обставин матеріалів, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи та визначати їх доказове значення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що постанова старшого слідчого Кролевецького РВ УМВС від 31.05.2011 року винесена відповідно до вимог ст. 99 КПК України і вимоги, передбачені в ній, виконані, враховуючи те, що були відсутні підстави до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ст.ст. 185, 194 КПК України.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова старшого слідчого слідчого Кролевецького РВ УМВС від 31.05.2011 року відповідає вимогам ст. 99 КПК України і не підлягає скасуванню, як незаконна.

Керуючись ст. ст. 2361, 2362 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС від 31 травня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки майна ОСОБА_2 за ст. 185 КК України та за фактом знищення належного йому майна шляхом підпалу за ст. 194 КК України залишити без задоволення.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області протягом семи діб з дня її винесення.

СУДДЯ