АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/8859/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/874/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/874/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2016 року-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, росіянина, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . раніше судимого:

-29.10.2015 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. Покарання не відбував;

-14.01.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі.

-15.01.2016 року вирок переглянуто та на підставі ст.379 КПК України, ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 звільнено з під варти в залі суду,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України. за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2015 року та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Як установив суд, 16 квітня 2016 року, приблизно о 23 год., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків вул.Дружби Народів, 223, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом розбиття заднього скла, проник до салону автомобіля «Ореl Vivaro» держномер НОМЕР_1 , та, знаходячись в середині вантажного відсіку, вийняв з картонної коробки належний потерпілому ОСОБА_8 автомобільний компресор ТМ «Vitol» вартістю 582 грн. та кавоварку ТМ «Маеstго» вартістю 297 грн., які перемістив на підлогу автомобіля до виходу з вантажного відсіку та продовжив пошук цінних речей у кабіні водія.
Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від нього причин, так як був помічений потерпілим, який звернувся до служби «102», та не встиг покинути автомобіль, оскільки був затриманий співробітниками патрульної служби поліції.
В апеляційній скарзіобвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок та пом`якшити йому призначене покарання до 2 років позбавлення волі, посилаючись на щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілого та наявність на його утриманні сина - інваліда ІІ групи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, обвинуваченого, який просив задовольнити його скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, офіційно не працює, щиро покаявся, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання, призначеного йому вироком Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2015 року, суд обґрунтовано призначив останньому за сукупністю вироків згідно вимог ст.71 КК України остаточне покарання, розмір якого колегія суддів вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Що стосується посилання обвинуваченого на те, що на його утриманні знаходиться син - інвалід ІІ групи та відсутність претензій з боку потерпілого, то це само по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим і підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим , - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: