Справа № 502/2731/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2017 м. Кілі

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному

до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000873 від 14.09.2016 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Кілійського району Одеської області, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.12.2014 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; - звільненого 08.06.2016 р. на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2016 р. умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 1 день,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

Вказаний злочин обвинувачений вчинив за наступних обставин.

14.09.2016 р. приблизно о 14-ій годині ОСОБА_5 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов до аптеки «Шана», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та відволікаючи увагу провізора ОСОБА_6 попросив продати йому упаковку шприців у кількості 100 штук об`ємом 2 мл. Коли ОСОБА_6 пішла до складського приміщення за шприцами, ОСОБА_5 , залишившись у торговельному залі аптеки наодинці, зайшов за прилавок та таємно викрав з коробки з грошима, які знаходились на ньому, 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 100 гривень та 1 купюру номіналом 500 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, відповідно до яких він після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі позичив у знайомих гроші на придбання одягу і не маючи коштів для повернення боргу вирішив скоїти крадіжку. Під час перебування в аптеці по АДРЕСА_1 в нього виник умисел на крадіжку грошей з каси аптеки, для чого він попросив провізора продати йому упаковку медичних шприців у кількості 100 штук, припускаючи, що для цього вона відійде до складського приміщення, оскільки такої кількості шприців на вітрині аптеки не було. Коли провізор вийшла, він швидко пройшов за її робоче місце та з коробки на столі взяв гроші в сумі 1600 гривень, а саме: 5 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюру номіналом 100 гривень та 1 купюру номіналом 500 гривень. Коли провізор повернулась та передала йому шприци у вказаній кількості, він розрахувався за них викраденими грошима та вийшов з приміщення аптеки. Невдовзі він повернувся і повідомив провізору, що передумав і хоче повернути шприци і просить повернути йому гроші, які за них заплатив, що вона і зробила.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що вона є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність з реалізації лікарських засобів у аптеках. В неї за трудовими договорами працюють фізичні особи, які займають посади провізорів в аптеках та з ними укладено договори про повну матеріальну відповідальність. Коли вона перебувала на лікуванні, їй зателефонувала провізор ОСОБА_7 , яка працює в аптеці, розміщеній по АДРЕСА_2 , та повідомила, що з каси аптеки було викрадено гроші в сумі 1600 гривень. Вона повідомила їй, що потрібно звернутись з заявою до поліції. Вказаним злочином їй спричинено матеріальну шкоду у сумі 1600 гривень, яку не відшкодовано. В зв`язку з цим вона просить стягнути вказану суму з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку судом.

- показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що вона працює на підставі трудового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 в аптеці «Шана», розміщеній по АДРЕСА_2 . З нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність. За графіком її робочий день триває з 09-ї до 18-ї години з перервою на обід з 13-ї до 14-ї години. 14.09.2016 р., коли вона перебувала на робочому місці, перед обідньою перервою до приміщення аптеки зайшов обвинувачений та побачивши, що стоїть черга, залишив приміщення. Під час своєї обідньої перерви, за 15 хвилин до 14-ї години, вона побачила обвинуваченого у магазині неподалік від аптеки і він запитав її - чи можна буде придбати медичні шприци. О 14-їй годині вона відкрила приміщення аптеки та увійшла до неї разом з обвинуваченим. Він попросив продати йому 100 шприців об`ємом по 2 мл. Після цього вона вийшла до складського приміщення аптеки, щоб взяти потрібну кількість шприців, та повертаючись до торговельної зали побачила, що біля її робочого місця, де знаходиться коробка з грошима, промайнула якась тінь. Вона передала шприци обвинуваченому, а він розрахувався за них купюрою номіналом 200 гривень, які дістав з заднього кармана штанів, після чого вийшов з аптеки. Невдовзі він повернувся та повернув придбані шприци, а вона повернула йому гроші, які він заплатив за них. Після цього вона побачила, що в коробці не вистачає грошей та зателефонувала ОСОБА_4 і повідомила їй про це, на що остання порадила їй звернутись до поліції.

- протоколом огляду місці події від 14.09.2016 р. приміщення аптеки «Шана» в квартирі АДРЕСА_3 , з якої були викрадені належні потерпілій грошові кошти, що знаходились в дерев`яній коробці на столі під вікном /а.с. 44-46/.

- випискою серії ААБ № 894419 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію 08.08.2007 р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 /а.с. 47/.

- ліцензією серії АВ № 598508, виданій Державною службою України з лікарських засобів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами з 21.02.2012 р. в аптеці «Шана № 1» за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 48/.

- ліцензією серії АВ № 598508, виданій Державною службою України з лікарських засобів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на право роздрібної торгівлі лікарськими засобами з 21.02.2012 р. з доданою копією паспорту потерпілої ОСОБА_4 та її РНОКПП /а.с. 49-51/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2016 р. з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_8 розповів та показав яким чином та за яких обставин він таємно викрав грошові кошти в сумі 1600 гривень з торговельного залу аптеки «Шана» /а.с. 52-55/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченого.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Обставину, яка обтяжує покарання /ст. 67 КК України/: рецидив злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання /ст. 66 КК України/: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, негативну характеристику, відсутність постійного місця роботи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених відповідною санкцією ч.2 ст. 185 КК України, а також у відповідності з положеннями ст. 71 КК України оскільки обвинуваченим вчинено злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.12.2014 р.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає вирішенню з урахуванням відповідних норм діючого законодавства:
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України - матеріальна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що протиправними діями обвинуваченого потерпілій спричинено матеріальну шкоду у виді викрадених грошових коштів на суму 1600 гривень. Таким чином, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин та визнання цивільного позову обвинуваченим, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої слід задовольнити у повному обсязі.

Речові докази учасниками судового провадження не надавались

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, - частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області від 18.12.2014 р., згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі і звільнено за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.06.2016 р. від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 1 день, - та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 , - 1600 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1