Справа № 456/2332/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/221/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя в АДРЕСА_1 ,громадянина України, на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року відносно нього по ч. 3 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року відносно нього пом`якшити, застосувати до нього положення ст. 69 КК України.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання з 15 червня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 , у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 15 червня 2016р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, обвинувачений вважає, що вирок суд є занадто суворим. Вказує, що повністю визнав вину у вчинених злочинах, щиро розкаявся, відшкодував збитки потерпілім, які не мають до нього претензій. Вважає, що на підставі ст. 69 КК України, йому можна призначити покарання більш м`яке, ніж передбачено законом, не пов`язане з позбавленням волі. Зазначає, що відбування покарання у виді позбавлення волі у даних умовах не може забезпечити основної мети покарання виправлення та перевиховання.
При апеляційному розгляді справи обвинувачений підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Прокурор, заперечив проти доводів апеляції.
Згідно з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року, ОСОБА_6 , 10.02.2016 року, близько 20 год. 00 хв., керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу зайшов у приміщення Стрийської центральної міської лікарні, яка розташована за адресою м. Стрий, по вул. Дрогобицька, 50, Львівської області, після чого шляхом підбору ключа замка вхідних дверей, таємно проник в рентгенкабінет Стрийської центральної міської лікарні, який знаходиться на першому поверсі даного приміщення, звідки таємно викрав медичне обладнання «Система рентгенівська діагностична HF», яка знаходиться на балансі зазначеного медичного закладу, а саме: системний блок з програмним забезпеченням, два монітори марки «LG», клавіатуру, маніпулятор «миша» та принтер «КЕНОН». Після чого, через відкрите ним з середини вікно вказаного кабінету, маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 , заподіяв Стрийській центральній міській лікарні шкоду на загальну суму 1 965 грн.

Крім того, 26.02.2016 року, близько 21 години ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом підбору ключа до врізного замка проник в підвальне приміщення Стрийської ЦРЛ, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого шляхом злому замка вхідних дверей, таємно проник в приміщення тепловузла, звідки таємно викрав бензопилу марки «Stihl», яка належить ОСОБА_8 . Після цього він вийшов через взломані ним двері, і маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 шкоду на загальну суму 2 450 грн.

Крім того, 04.03.2016 року, близько 05 години ранку ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу зайшов у приміщення будинку АДРЕСА_3 , після чого шляхом злому замка вхідних дверей, таємно проник в офісне приміщення ОСОБА_9 , яка знаходиться в лівому крилі на третьому поверсі даного будинку, звідки таємно викрав «USB» носій (флешку) на 16 гб та ручку-паркер марки «Сонет», які належать ОСОБА_9 . Після цього, почувши, що хтось зайшов в приміщення офісу, він вийшов через взломані ним двері, і маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_9 шкоду на загальну суму 980 грн.

Крім того, 04.03.2016 року, близько 23 години ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом віджиму пластикових дверей, таємно проник в приміщення новобудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав малу болгарку марки «Макіта», малу болгарку зеленого кольору, перфоратор «Старт», перфоратор «Бош», які належать ОСОБА_10 . Після цього, він вийшов із вказаного приміщення, і маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_10 шкоду на загальну суму 2600 грн.

Крім того, на початку березня 2016 року, близько 22 години ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом підбору ключа, таємно проник в приміщення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав умивальник марки «Церезіт», п?ядестал під умивальник марки «Церезіт», унітаз марки «Церезіт», які належать ОСОБА_11 . Після цього, він покинув квартиру, і маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 1 300 грн.

Крім того, 13.06.2016 року, близько 05 години ранку ОСОБА_6 , керуючись прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом підбору ключа, таємно проник в приміщення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав жіночу сумку, яка належить ОСОБА_12 , і в якій знаходились паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на її ім`я, паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я її чоловіка ОСОБА_13 , а також її шкіряний гаманець, в якому були 30 гривень та 5 доларів США, що становить, згідно курсу НБУ - 125 грн. Після цього, він вийшов із квартири, і маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на свій розсуд, з місця події з викраденим зник. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_12 шкоду на загальну суму 3 355 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Вина ОСОБА_6 та правильність кваліфікації їх дій не оспорюється в апеляційній скарзі, які, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу за цей злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вірно та в повній мірі врахував характер та суспільну небезпеку скоєних ним кримінальних правопорушень, те , що останній раніше судимий вироком Тернопільського міського суду від 14.07.2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена, його особу, те, що ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Пом`якшуючими вину обставинами були визнані щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих вину обставини не встановлено.

Суд першої інстанції врахував всі обставини, на які покликається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо неможливості застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж це передбачено санкцією відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд в повному обсязі дослідив і дав належну оцінку всім доказам, зібраним по справі, врахував особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи та призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Відповідно, доводи, що наводить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4