гСправа № 358/1157/16-к Провадження № 1-кп/358/85/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження №1-кп/358/85/16 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, працюючого старшим пилорамщиком в «ПП ОСОБА_7 », не одруженого, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , раніше судимого 13.07.2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13 лютого 2016 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_4 перебував біля приміщення будинку культури за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин, які склалися в результаті образ в його адресу, вчинив сварку із неповнолітнім ОСОБА_8 . У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Під час сварки ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , наніс йому один удар кулаком своєї правої руки по обличчю в ніс, завдавши таким чином останньому фізичного болю та заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа та синців обох очей.

Згідно з висновком експерта № 49 від 13.07.2016, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Будучи допитаним під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що 13 лютого 2016 року в вечірній час він вийшов гуляти в центр села Дибинці Богуславського району до Будинку культури. Там він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Також з ними був ОСОБА_8 , з яким він раніше особисто знайомий не був, однак між ними в кінці 2015 року стався конфлікт в телефонній розмові з приводу ОСОБА_9 . В подальшому вони всі разом перебували в приміщенні Будинку культури, де відпочивали. Він випив того вечора 0,5 літра пива.

Пізніше, близько 19.00 години вони всі збиралися йти додому та перебували на вулиці біля приміщення Будинку культури. В цей час ОСОБА_8 підійшов до нього та завів розмову про ОСОБА_9 , зокрема говорив, що вона йому подобається, щоб до неї ніхто не чіплявся. З приводу цього між ними виникла сварка, а потім ОСОБА_8 зняв свою сумку, яка була на плечі, та відкинув її в бік на землю. В ході даного конфлікту ОСОБА_8 штовхнув його, внаслідок чого він впав спиною на асфальт та вдарився головою, при цьому порвалися його штани. Піднявшись після падіння, він вдарив ОСОБА_8 кулаком правої руки в область обличчя по носі. В цей час до них підбігли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які припинили бійку. Потім ОСОБА_8 забрав свою сумку та пішов разом ОСОБА_9 додому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, крім його показань, підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 13 лютого 2016 року близько 17.00 години він разом із ОСОБА_9 прийшли в центр села Дибинці до Будинку культури гуляти, де потім він познайомився з друзями ОСОБА_9 , в тому числі із ОСОБА_4 . Під час відпочинку в Будинку культури між ними жодних спорів чи конфліктів не виникало. Через деякий час він вирішив слідувати додому та підійшов до ОСОБА_15 , щоб попрощатися, однак останній відповів грубо та сказав «потіряйся». Він перепитав ОСОБА_4 , що той мав на увазі, однак ОСОБА_4 без будь-яких подальших пояснень наніс йому сильний удар кулаком правої руки в область носа, після чого з носа почала йти кров. На деякий час ОСОБА_4 заспокоївся, але потім почав знову бігти в його сторону. Ухиляючись від нападу він розвернувся та нахилився, в результаті чого ОСОБА_4 не зміг на нього наскочити та впав, схопивши за куртку, яку розірвав. Після того як вони піднялися, ОСОБА_4 намагався нанести йому удар коліном в голову, однак він руками заблокував удар і після цього вони розійшлися. В результаті умисних дій ОСОБА_4 йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, у зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській дитячій лікарні з 17.02.2016 року по 29.02.2016 року. Також в ході бійки, коли ОСОБА_4 падав та потяг його за собою, він впав на землю і в цей було пошкоджено планшетний комп`ютер та мобільний телефон, які були в нього в сумці.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що був випадок, коли ОСОБА_9 попросила ОСОБА_4 по телефону представитися її хлопцем і ОСОБА_8 на це відреагував негативно, погрожував побити ОСОБА_4

13.02.2016 року у вечірній час вона разом із ОСОБА_9 були в центрі села Дибинці біля сільського Будинку культури, де також були їхні знайомі, в тому числі ОСОБА_4 і ОСОБА_8 . Вона не бачила, як між ними розпочалась бійка. Бачила продовження бійки, коли ОСОБА_8 перекинув через плече ОСОБА_4 і той впав на асфальт та розбив голову і порвав штани. Коли бійка закінчилась, ОСОБА_8 зняв з себе свою сумку та кинув її на асфальт і пішов. В цей час ОСОБА_9 попросила, щоб він вернувся та забрав сумку, що ОСОБА_8 потім і зробив. На її думку бійка між хлопцями сталася із-за ревнощів. Зі слів ОСОБА_9 вона дізналася, що ОСОБА_8 під час бійки було розбито ніс.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 13 лютого 2016 року в вечірній час він разом із ОСОБА_4 прийшли до Будинку культури в с. Дибинці, Богуславського району, де грали в більярд. Через деякий час він вийшов на вулицю, де побачив бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Так як знаходився від хлопців на відстані близько 50 метрів, то деталей бійки не бачив. Потім він разом із ОСОБА_14 розборонили ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , після чого порозходились по домах.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 23 серпня 2016 року та фототаблиці до протоколу (а.с. 126-128) видно, що потерпілий ОСОБА_8 розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень та показав яким чином ОСОБА_4 наніс йому удар рукою в обличчя та вказав на місце прикладення сили.

Із висновку експерта № 49 від 13.07.2016, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, (а.с.91-93) потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа та синців обох очей, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності на підставі повного, об`єктивного, і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена.

Органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 по ст. 125 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які проявились у спричиненні ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), дані про його особу, обставини, що обтяжують покарання.

До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 67 КК України відносить - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення і до часу постановлення щодо нього вироку, суд не вбачає, що з його боку є щире розкаяння, оскільки не видно, що він щиро жалкує про вчинене і негативно оцінює кримінальне правопорушення (злочин) та бажає виправити ситуацію, яка склалася, шляхом співчуття потерпілому та вибачення за вчинення щодо потерпілого кримінального правопорушення. В тому числі не вчинив дій направлених на допомогу потерпілому та не відшкодував потерпілому витрат понесених на придбання ліків під час стаціонарного лікування.

Суд за вказаних обставин вважає достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Правилами, передбаченими в частинах 1- 3 ст.70 КК України, встановлено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 своєї постанови № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

На підставі викладеного суд враховує ту обставину, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до винесення вироку 13.07.2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч.1 ст. 187 КК України, яким ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбуття якого він звільнений з випробуванням на 1 рік на підставі ст.75 КК України, тому призначивши покарання у вигляді громадських робіт, які належить відбувати реально, не застосовує принципи поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, передбачені ст.70 КК України, і вважає, що кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ( п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, з вищевикладеного слідує, що саме ОСОБА_4 , який є винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, внаслідок якого потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнову та моральну шкоду, повинен відшкодувати позивачу заподіяну шкоду.

Щодо відшкодування майнової шкоди, суд зазначає, що потерпілому ОСОБА_8 підлягає до відшкодування сума коштів в розмірі 3000 гривень, а саме за пошкодження його зимової куртки під час бійки із обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки факт пошкодження куртки підтверджується крім показань самого потерпілого, також показаннями свідків та висновком товарознавчої експертизи.

Суд не вбачає підстав для відшкодування потерпілому ОСОБА_8 коштів за пошкодження мобільного телефону та планшету, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження достатніх об`єктивних доказів про те, що саме від умисних дій ОСОБА_4 було пошкоджено вказані речі, не було надано потерпілим.

Потерпілим ОСОБА_8 доведено в судовому засіданні, що йому заподіяна моральна шкода, оскільки він без сумніву переніс моральні страждання внаслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Однак розмір моральної шкоди визначений позивачем згідно п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України в сумі 10000 гривень не відповідає ступеню та характеру моральних страждань, перенесених ним. Суд з урахуванням перенесених позивачем моральних страждань визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень.

Також згідно положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілого 400 гривень понесених судових витрат на оплату вартості товарознавчої експертизи.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на двісті годин.

Цей вирок та вирок, ухвалений 13.07.2016 року Богуславським районним судом Київської області за ч.1 ст. 187 КК України, яким ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбуття якого він звільнений з випробуванням на 1 рік на підставі ст.75 КК України, виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 3000 гривень за заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду, 5000 гривень за заподіяну моральну шкоду та 400 гривень понесених судових витрат, всього 8400 (вісім тисяч чотириста) гривень.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1