Справа № 444/2690/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/826/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року про повернення скарги,

в с т а н о в и л а :
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області зі скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність Жовківського відділення поліції Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року скаргу повернуто адвокатові ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати орган досудового слідства Жовківського відділення поліції Кам`янка - Бузького ВП ГУ НП у Львівській області прийняти та невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань подане ОСОБА_7 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, видати останній пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, зобов`язати орган досудового розслідування розпочати досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ст. 190, ч.3 ст. 357, ст.ст. 212, 364, 366 КК України, повідомити ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 письмово про початок кримінального провадження і закінчення досудового розслідування вказаних злочинів. Не погоджується з мотивами ухвали слідчого судді, покликаючись на те, що п.1 ч.1 ст. 303 КПК України не містить прямої заборони представнику заявника на звернення до суду від імені його довірителя, діючи на підставі належним чином завіреної довіреності. Вона діє в інтересах ОСОБА_7 на підставі довіреності від 12.07.2016, посвідченої директором Першого Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_8 . Повернувши її скаргу, суд таким чином порушив право ОСОБА_7 на справедливий судовий розгляд. 25 липня 2016 року ОСОБА_7 подала до ГУ НП у Львівській області повідомлення про обставини, що можуть свідчити про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України, а також вчинення невідомими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 212, 364, 366 КК України. Дане повідомлення було скеровано з ГУ НП у Львівській області до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, в подальшому до Яворівського ГУ НП у Львівській області, а тоді до Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області. Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих ОСОБА_7 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування, даний орган досудового розслідування не вчиняв та про прийняті процесуальні рішення її не повідомляв. 27 вересня 2016 року нею (адвокатом ОСОБА_6 ) було надіслано адвокатський запит до Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про надання інформації щодо внесення відомостей про вказане у повідомленні ОСОБА_7 кримінальне правопорушення до ЄРДР, проте відповіді на даний адвокатський запит надано не було. На її адвокатський запит до ГУ НП у Львівській області 01.12.2016 листом від 17.11.2016 повідомлено про припинення розгляду даних матеріалів та скерування їх в архів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області. Вважає, що відомості, викладені ОСОБА_7 у повідомленні про кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 214 КПК України повинні бути внесені до ЄРДР.

При апеляційному розгляді адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала й пояснила, що вона здійснює представництво інтересів ОСОБА_7 , яка є інвалідом третьої групи, в рамках надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі доручення, виданого директором Першого Львівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Просить апеляційну скаргу задоволити.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Рішення про повернення скарги адвокатові ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував двома самостійними підставами: 1/ скарга подана особою, яка не мала права подавати скаргу (п.1 ч.2 ст. 304 КПК України); 2/ скарга не підлягає розгляду в цьому суді (п.2 ч.2 ст. 304 КПК України).

Однак, приймаючи таке рішення, слідчий суддя не врахував усіх обставин і не перевірив фактичний статус особи, яка звернулася зі скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що 25 липня 2016 року ОСОБА_7 було подано до ГУ НП у Львівській області повідомлення про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України, а також вчинення невідомими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212, ст. 364 КК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень ОСОБА_7 відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 55 КПК України набуває процесуального статусу потерпілого.

На підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12 липня 2015 року адвокат ОСОБА_6 здійснює представництво інтересів ОСОБА_7 і користується процесуальними правами потерпілого відповідно до ст. 58 КПК України, в тому числі правом на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя не врахував зазначені обставини та дійшов необґрунтованого висновку про необхідність повернення скарги на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України.

Помилкове зазначення адвокатом ОСОБА_6 свого статусу як представника заявника не повинно перешкодити дотримання принципу верховенства права та доступу до правосуддя особі, яку адвокат представляє.

Безпідставним також є застосування слідчим суддею положень п.2 ч.2 ст. 304 КПК України з покликанням на те, що повідомлення про кримінальне правопорушення подане ОСОБА_7 до ГУ НП у Львівській області, а тому саме дії чи бездіяльність ГУ НП у Львівській області може оскаржувати ОСОБА_7 і подана нею скарга не підлягає розгляду в Жовківському районному суді Львівської області.

Як вбачається з матеріалів скарги, повідомлення про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень дійсно було подане ОСОБА_7 до ГУ НП у Львівській області, однак у подальшому матеріали повідомлення були скеровані до Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області, потім до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, а після цього до Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області. 16 вересня 2016 року дані матеріали були зареєстровані в журналі єдиного обліку Жовківського відділення поліції і перевірку з приводу викладених у заяві ОСОБА_7 фактів проводили працівники Жовківського відділення поліції. 29 вересня 2016 року саме працівниками Жовківського відділення поліції припинено розгляд матеріалів та скеровано їх в архів Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області (а.с.11).

У такому випадку бездіяльність слідчого саме Жовківського відділення поліції, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути предметом оскарження в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Отже судове рішення про повернення скарги на підставі п.1, п.2 ч.2 ст. 304 КПК України вимогам кримінального процесуального закону не відповідає й відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.

Апеляційні вимоги в частині розгляду скарги по суті апеляційним судом задоволенню не підлягають, оскільки розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді місцевого суду, а в даному випадку слідчим суддею скарга адвоката ОСОБА_6 розглянута не була і жодне з передбачених ст. 307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги не ухвалене.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а скаргу адвоката ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 грудня 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Жовківського відділення поліції Кам`янка Бузького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність Жовківського відділення поліції Кам`янка Бузького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань направити слідчому судді Жовківського районного суду Львівської області для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4