03.02.2017 Єдиний унікальний № 371/151/17
Провадження № 1-кс/371/55/17
У Х В А Л А
про арешт майна

03 лютого 2017 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
слідчого ОСОБА_2 ,
з секретарем ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В :
Клопотання подано до суду 02 лютого 2017 року.
Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання.
Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що 27 січня 2017 року з приміщення житлового будинку під номером АДРЕСА_1 таємно викрадено належне ОСОБА_4 майно у виді бензопила.
За змістом клопотання на місці злочину правопорушник залишив мобільний телефон марки «Nokia». Вказаний предмет був вилучений в ході огляду місця події та за позицією слідчого виявлені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту вчинення крадіжки власником телефону.
За положеннями ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на майно, яке підлягає арешту.
Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою, в судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Оцінка наданих матеріалів та доводи слідчого вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява ОСОБА_4 про факт викрадення належної йому бензопили з будинку під номером АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що бензопилою таємно заволодів ОСОБА_5 , який 27 січня 2017 року прийшов до будинку номером АДРЕСА_1 . Під час розмови із ОСОБА_6 побачив у веранді бензопилу, яку вирішив викрасти. Після розмови із ОСОБА_6 залишив будинок, згодом повернувся і викрав вказане майно. На місці пригоди випадково залишив належний йому мобільний телефон марки «Nokia». Викрадене майно ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 за кошти в сумі 700 гривень. Телефон на місці події виявлений потерпілим ОСОБА_4
31 січня 2017 року за добровільною згодою ОСОБА_7 бензопила була оглянута слідчим, про що 26 січня 2017 року складено протокол огляду.
01 лютого 2017 року телефон марки «Nokia», моделі с 2, золотистого кольору був переданий слідчому та оглянутий ним. Телефон містив сім-карту мобільного оператора «МТС», сім-карту мобільного оператора «Лайфселл», карту флеш-пам`яті «Micro SD» з ємністю пам`яті 2 Гб.
Такі обставини підтверджені показаннями потерпілого ОСОБА_4 від 01 лютого 2017 року, показаннями свідка ОСОБА_6 від 01 лютого 2017 року, протоколом огляду речі від 01 лютого 2017 року.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб".
Матеріальні об`єкти, які передані слідчому та ним оглянуті і долучений до матеріалів кримінального провадження, мають статус тимчасово вилученого майна, є такими, щодо яких існують достатні підстави вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане майно ймовірно належать ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування ОСОБА_8 на час розгляду клопотання він не має статуту підозрюваного у кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна у кримінальному провадженні є запобігання можливості його зникнення, передачі, чи відчуження.
Вказані з`ясовані обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia», моделі с 2, золотистого кольору, сім-карту мобільного оператора «МТС», сім-карту мобільного оператора «Лайфселл», карту флеш-пам`яті «Micro SD» з ємністю пам`яті 2 Гб.
Згідно положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1