Справа № 577/893/17
Провадження № 1-кп/577/187/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 11 січня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Самбір Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 7 листопада 2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 29, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст.153, ч. 4 ст. 296, 42 КК України до 9 років позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2002 року строк покарання зменшено до 8 років позбавлення волі; звільнився з місць позбавлення волі 29 вересня 2007 року на підставі постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2007 року умовно-достроково на 9 місяців 15 днів (судимість не знята і не погашена),

2) 3 липня 2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст.185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2015 року звільнений від відбування покарання по закінченню іспитового строку,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підлипне м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова вища, вдівця, пенсіонера, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Букварка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, розлученого, непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2017 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасовому робочому місці на території промислової бази за адресою АДРЕСА_4 , з метою таємного викрадення належного ОСОБА_7 майна, а саме запчастини з токарного станка - задньої бабки, вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника майна та працівників промислової бази, інших сторонніх осіб, розуміючи, що їх дії є таємними, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом вільного доступу до майна, витягли задню бабку токарного станка виробництва «Московський городской совет народного хозяйства управления станкостроительной и инструментальной промышленности Ордена Ленина и Ордена труда красного знамени станкостроительной завод «Красный пролетарий им. А.И. Ефремова»», модель ІК 62, 1967 року випуску, яка знаходилася у підсобному приміщенні на території промислової бази, до сусідньої кімнати. Розподілили між собою ролі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передали запчастину з токарного станка через вікно ОСОБА_6 , який витягнув її на вулицю. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 по снігу дотягли запчастину на пункт прийому брухту металів, який знаходився неподалік за адресою: АДРЕСА_4 , та продали за 300 грн 00 коп. Отримані від реалізації кошти обвинувачені витратили на власні потреби. Викраденням майна потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна шкода в розмірі 1 000 грн 00 коп.

Згідно довідки ТОВ «Моторкомплект» від 27 січня 2017 року, вартість викраденого у ОСОБА_7 майна станом на 10 січня 2017 року могла становити 1 000 грн (а. 46 наданих матеріалів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та пояснив, що з 12 грудня 2016 року він працював без укладення трудового договору у приватного підприємця ОСОБА_9 у ПП «Серго» та виконував роботи на території промислової бази за адресою АДРЕСА_4 . Разом з ним без укладення трудового договору працювали також ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . У зв`язку з виконання трудових обов`язків вони мали вільний доступ на промислову базу та бачили, що там знаходиться токарний станок, поруч з яким знаходилася залізна деталь. Так як ОСОБА_9 не платив їм коштів за виконану роботу та вони не могли придбати навіть продуктів харчування, то вони вирішили скоїти крадіжку залізної деталі до токарного станка, щоб потім здати її на пункт прийму брухту металів. 10 січня 2017 року близько 16 год. 40 хв. він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували на робочому місці та вирішили скоїти крадіжку деталі до токарного станка. Він та ОСОБА_5 через вікно промислової бази передали вказану деталь ОСОБА_6 , а потім він та ОСОБА_6 відтягнули її на пункт прийому брухту металів, який знаходиться на відстані приблизно 300 м. від промислової бази. Вказану деталь вони продали за 300 грн. На виручені кошти придбали цигарки, продукти харчування та пляшку горілки, які вжили в цей же день всі разом. Коли вони викрадали деталь до товарного станка та здавали її на пункт прийому брухту металів, то їх ніхто не бачив. Він щиро розкаюється у вчиненому, вчинив злочин через брак коштів.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що з січня 2016 року він працював без укладення трудового договору у приватного підприємця ОСОБА_9 на території промислової бази за адресою АДРЕСА_4 . З грудня 2016 року йому не виплачували заробітну плату, а тому у нього не було фактично ніяких коштів для існування. 10 січня 2017 року він працював разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Так як вони вже втомилися від без грошів`я, то вирішили скоїти крадіжку деталі до токарного станка, який тривалий час стояв непрацюючим у приміщенні промислової бази. Деталь стояла поруч із токарним станком. Скоїти крадіжку запропонував ОСОБА_4 , а він та ОСОБА_6 пристали на вказану пропозиції. 10 січня 2017 року близько 16 год. 40 хв. він і ОСОБА_4 передали запчастину до токарного станка через вікно ОСОБА_6 , тим самим витягнувши її із приміщення, а потім він залишився на робочому місці, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відтягли деталь на пункт прийому металобрухту, де і здали її. Виручені від продажу кошти вони витратили на придбання продуктів харчування, які потім всі разом в цей же день і вжили. В подальшому викрадена деталь була повернута працівниками поліції власнику. Він щиро розкаюється у скоєному та прохає його суворо не карати, так як він скоїв злочин через те, що приватний підприємець ОСОБА_9 , у якого він працював без оформлення трудових відносин не заплатив йому кошти за грудень 2016 року і за 10 днів січня 2017 року, а у нього навіть не було грошей для того, щоб придбати цигарки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та пояснив, він також з 5 січня 2017 року працював без оформлення трудового договору у приватного підприємця ОСОБА_9 10 січня 2017 року близько 16 год. 40 хв. він та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 працювали у приміщенні промислової бази по АДРЕСА_2 . Так як грошей у них не було, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 скаржилися, що приватний підприємець не виплачує їй заробітну плату, то ОСОБА_4 запропонував скоїти крадіжку деталі до токарного станка, яка стояла поруч із вказаним станком у приміщенні промислової бази. Так як вони у зв`язку з виконанням роботи мали вільний доступ до вказаного приміщення, то, дочекавшись, коли на промисловій базі не залишиться інших працівників, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передали йому вказану деталь через вікно з приміщення промислової бази на вулицю, а потім він та ОСОБА_4 відтягнули її по снігу до пункту прийому брухту металів, який знаходиться неподалік та продали за 300 грн. Вказані кошти вони витратили на продукти харчування, горілку та цигарки. Продукти харчування та горілку вживали одразу всі втрьох. Він згоден з вартістю викраденого ними майна та щиро розкаюється у вчиненому.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у таємному викраденні 10 січня 2017 року за попередньою змовою належного потерпілій ОСОБА_7 майна, вони скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудові доповіді, складені Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до яких орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинувачених, спосіб їх життя, історію скоєння ними кримінального правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства, не виключає можливість виправлення обвинувачених без позбавлення або обмеження волі на певний строк за умови здійснення за ним інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. При цьому зазначає, що обвинувачені не становлять високої небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб (а.с. 23-34).

Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».

Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , характер вчинених ними дій, вартість викраденого майна, висновок органу пробації, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачені повністю визнали себе винними у скоєнні злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, обвинувачений ОСОБА_5 є особою похилого віку, а також приймаючи до уваги ставлення обвинувачених до вчиненого кримінального правопорушення, ту обставину, що викрадене майно повернуте потерпілій та вона не пред`являє до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні їм покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і попередження скоєння ними нових злочинів.

Крім того, покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи дозволить забезпечити належний контроль за їх поведінкою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Речові докази у справі: запчастина з токарного станка, а саме задня бабка, яка передані на зберігання ОСОБА_9 (а. 47,48 наданих матеріалів) передати потерпілій ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість місяців).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази у справі: запчастину з токарного станка, а саме задню бабку, яка передана на зберігання ОСОБА_9 , передати потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1