Справа180/943/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 23 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, із базовою загальною середньою освітою, не працюючий, не інвалід, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
В один з днів періоду з 15 квітня 2017 року до 17 квітня 2017 року (точної дати не встановлено), приблизно о 24 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 знаходився поруч із під`їздом № 3 будинку № 65 по вул.Єдності у м. Марганець Дніпропетровської області, де побачив припаркований автомобіль «Москвич 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , і в нього виник умисел на таємне викрадення будь-якого цінного майна з вказаного автомобілю. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля «Москвич 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , відкрив капот і таємно умисно з корисливих мотивів викрав автомобільний акумулятор «Ista 60» вартістю 1172 грн., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, в один з днів періоду з 19 квітня 2017 року до 22 квітня 2017 року (точної дати не встановлено), приблизно о 24 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 знаходився поруч із під`їздом №2 будинку АДРЕСА_2 , де побачив припаркований автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , і в нього повторно виник умисел на таємне викрадення будь-якого цінного майна з вказаного автомобілю. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_3 підійшов до автомобілю, і шляхом натискання руками на капот автомобілю ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_2 , відчинив його, звідки таємно умисно повторно з корисливих мотивів викрав автомобільний акумулятор «FORSE 60» вартістю 1296 грн., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму. Обвинувачений з місця вчинення злочину зник з викраденим акумулятором, і надалі розпорядився ним на власний розсуд.
Крім цього, 22 квітня 2017 року після 24:00 години (точного часу не встановлено) ОСОБА_3 знаходився поруч з магазином «Продукти», який розташований по вул.Парковій, 6 в м.Марганці Дніпропетровської області, де побачив припаркований автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , і в нього повторно виник умисел на таємне викрадення будь-якого цінного майна з вказаного автомобілю. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_3 підійшов до автомобілю і, шляхом натискання руками на капот автомобілю ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , відкрив капот автомобілю, звідки таємно умисно повторно з корисливих мотивів викрав автомобільний акумулятор «Zenit 60» вартістю 1215 грн, який належить ОСОБА_8 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму. Обвинувачений з місця вчинення злочину зник з викраденим акумулятором, і надалі розпорядився ним на власний розсуд.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини їх вчинення, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що акумулятори викрадав для власних потреб, зберігав у корпусі холодильнику на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 . Рідні та знайомі не знали про вчинені ним крадіжки. Викрадене майно він добровільно видав працівникам поліції. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора та за відсутності заперечень з боку обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам вчинених кримінальних правопорушень, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором:

- за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, скоєні ОСОБА_3 , є злочинами середньої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, займається працевлаштуванням.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочинів, їх обставини, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, повернув викрадене потерпілим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.1 та ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України щодо звільнення від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з ч.1 ст.76 КК України.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 становить 1296,50 грн.
Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 становить 1172,00 грн.
Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 становить 1215,00 грн.
Матеріальну шкоду відшкодовано потерпілим шляхом повернення викраденого.
Цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлені.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Згідно постанов про прилучення до провадження речових доказів від 11 та 16 травня 2017 року визнано речовими доказами: акумулятори «ISTA 60», «ZENIT 60», «FORSE 60».
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази: акумулятори «ISTA 60», «ZENIT 60», «FORSE 60», передані на зберігання їх власникам потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 відповідно, - залишити останнім.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1