АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0012096 від 21.12.2016 року, задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Дружківка, Донецької області, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 07:00 години 18 лютого 2017 року.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється, характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності, конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також з урахування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2016 р. та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що в клопотанні слідчого відсутні докази, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані ризики існують і в самій ухвалі слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків, також слідчим суддею не зазначено та належним чином не обґрунтовано свої висновки про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0012096 від 21.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Органом досудовим розслідуванням ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним із проникненням у житло.

21.12.2016 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня останньому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276 Кримінального процесуального кодексу України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

23.12.2016 р. слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

23.12.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на шістдесят діб, а саме до 07:00 години 18.02.2017 р., без визначення застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Позиція слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, а саме Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення), але вказують на причетність особи до вчиненого злочину.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема те, що останній не працює, зареєстрований в Одеській області, а фактично проживає в Київській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, щодо вчинення якого ОСОБА_6 оголошено про підозру, яке є особливо тяжким злочином, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у житло, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна та з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде доцільним та достатнім для забезпечення кримінального провадження та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами справи, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_6 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування.

Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, то встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, і в разі повернення на волю може спробувати маніпулювати поясненнями свідків та потерпілого, а тому ризик втручання у проведення досудового розслідування може виправдати його тримання під вартою.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні в повному обсязі було доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, що підтверджується викладеним.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення в кримінальному провадженні про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 309, 336, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0012096 від 21.12.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 07:00 години 18 лютого 2017 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 и б а к