Справа №480/98/17 14.06.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 березня 2017 року, якою клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишено без задоволення.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 березня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишено без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
ОСОБА_5 просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк його покарання час перебування його в СІЗО м. Миколаєва з червня 2014 року по березень 2015 року та в СІЗО м. Херсона з березня 2015 року по вересень 2015 року.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.05.2013 р. за ч. 2 ст. 187 КК України він засуджений до 8 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 р. зазначений вирок залишений без змін.
Вказує на те, що йому зараховані певні періоди перебування під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, проте не зараховані періоди попереднього ув`язнення в СІЗО м. Миколаєва з липня 2014 року по березень 2015 року та в СІЗО м. Херсона з березня 2015 року по вересень 2015 року, де він перебував з метою поновлення строків на подачу касаційної скарги.
Враховуючи те, що ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. судом касаційної інстанції скасована, апелянт вважає, що йому слід зарахувати вказані вище строки перебування під вартою в СІЗО м. Миколаєва та СІЗО м. Херсона.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
24.01.2017 р. до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Покарання засуджений ОСОБА_5 відбуває в Державній установі «Ольшанська виправна колонія (№ 53)».
Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 24.04.2013 р., зарахувати у строк відбування покарання період перебування під вартою з 14.02.2012 р. по 23.04.2013 р.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2013 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2015 р. ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 р. вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк перебування під вартою з 14.02.2012 р. по 27.08.2013 р. та з 10.11.2015 р. по 16.02.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи те, що ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 р. ОСОБА_5 питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно вимог Кримінального кодексу України, судом вирішено і, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.02.2012 р. по 27.08.2013 р. та з 10.11.2015 р. по 16.02.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд першої дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідь судді, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 та кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», згідно з якими, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до вимог ст. 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Перевіркою матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено наступне.
Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна з обчисленням строку відбуття покарання з 24.04.2013 р., у строк відбування покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 14.02.2012 р. по 23.04.2013 р.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2015 р. ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. скасована і справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 р. вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. залишено без змін та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк тримання під вартою з 14.02.2012 р. по 27.08.2013 р. та з 10.11.2015 р. по 16.02.2016 р. розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. набрав законної сили 27.08.2013 р., оскільки ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. був залишений без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2015 р. ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2013 р. було скасовано, а тому вважався таким, що не набрав законної сили, тобто з 10.11.2015 р.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.02.2016 р. вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. залишено без змін і вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.04.2013 р. набрав законної сили 16.02.2016 р.
За наведеного ОСОБА_5 правильно зарахований строк попереднього ув`язнення з 10.11.2015 р. по 16.02.2016 р.
З огляду на зазначене засудженому ОСОБА_5 періоди попереднього ув`язнення з 14.02.2012 р. по 27.08.2013 р. та з 10.11.2015 р. по 16.02.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховані правильно, а доводи засудженого ОСОБА_5 про необхідність зарахування йому до строку покарання терміни перебування його в СІЗО м. Миколаєва та СІЗО м. Херсона з липня 2014 року по березень 2015 року та з березня 2015 року по вересень 2015 року є безпідставними, оскільки перебування засудженого у зазначених установах обумовлено відбуванням останнім покарання, та не може вважатись періодом попереднього ув`язнення ОСОБА_5 .
Отже, ухвала Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 березня 2017 року є обґрунтованою і підстав для зарахування у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 періодів з липня 2014 року по березень 2015 року та з березня 2015 року по вересень 2015 року, як того просить апелянт, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п ос т а н о в и в :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 березня 2017 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ _________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3