Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 398/3271/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участі прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у відсутність обвинуваченого ОСОБА_14 , якого було видалено із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання,

перекладача ОСОБА_15 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003253 від 18.11.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання процесуального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 .

Клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчиняти інші дії з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, у обвинувачених наявні міцні соціальні зв`язки.

Захисник ОСОБА_7 також звертала увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , що підтверджується результатами медичного обстеження у Лубенській міській лікарні та неналежне поводження із її підзахисним. Підтвердила, що з приводу відповідних фактів суд приймав акти реагування.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтримали думку захисників, посилались на застосування насильства щодо них при затриманні. Підтвердили, що з даного приводу звертались до правоохоронних органів. Також посилались на неналежні умови утримання у СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_16 не бажав висловитись з приводу клопотань прокурора.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Суд не вважає перешкодою для розгляду відповідних клопотань відсутність обвинуваченого ОСОБА_14 , який був видалений із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання у ході розгляду відповідних клопотань. Адже ані норма статті 193 КПК України, ані інші норми КПК України не регулюють питання розгляду відповідних клопотань за відсутності обвинувачених, якщо вони видалені із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання. У такому разі відповідно до принципу законності підлягають застосуванню загальні засади кримінального провадження. Зокрема, засада законності, що визначена у ст. 9 КПК України, встановлює, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики ЄСПЛ, а також і Конвенції про захист прав і основоположних свобод, стаття 5 якої встановлює основоположні та незмінні гарантії права на свободу та особисту недоторканість, серед яких не визначено заборони розгляду питання тримання під вартою щодо обвинувачених, які видалені із зали судового засідання за порушення порядку у залі судового засідання.

В силу ч. 5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, наявність обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Водночас, з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_16 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 - кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 - кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_14 - кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 обвинувачуються зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років у сукупності із такими обставинами як вік обвинувачених та задовільний стан їх здоров`я, адже заяв та доказів щодо протилежного суду не надано.

Натомість посилання захисника ОСОБА_7 щодо незадовільного стану здоров`я її підзахисного та відповідно неможливість утриманні в СІЗО спростовуються випискою із стаціонару Лубенської міської лікарні /т. 5, а.с. 138/.

Суд згідно обвинувального акту оцінює в сукупності ті обставини, що ОСОБА_13 одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, раніше судимий; ОСОБА_16 одружений, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, голова ФГ «Александрит», раніше неодноразово судимий; ОСОБА_11 приватний підприємець, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше судимий; ОСОБА_14 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, раніше неодноразово судимий.

Оцінивши в сукупності вказані обставини, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої зазначені особи обвинувачуються, суд вважає, що вони можуть переховуватись від суду та вчиняти кримінальні правопорушення, відповідно наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду також на наявність судимостей, беручи до уваги рішення ЄСПЛ у справі Сельчук проти Туреччини (Selcuk v. Turkey, §34), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria, §9), де суд встановив, що наявність судимостей вказує на наявність підстав для існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинувачених незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом.

Щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 наявний і ризик, визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Оскільки обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 за неодноразову неналежну поведінку у залі судового засідання видалялись із зали судового засідання. А обвинувачений ОСОБА_14 також, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, при конвоюванні у судове засідання 14.10.2016 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відмовився виходити із транспортного засобу для конвоювання, посилаючись на необхідність участі у засіданні його захисника /а.с. 99, 101 т. 1/, в той час як судом було залученому йому захисника на проведення невідкладної процесуальної дії відповідно до вимог КПК України. До того ж, Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області обвинуваченому ухвалою від 14.10.2016 року було продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 до 13.12.2016 року. Строк обраного судом запобіжного заходу припинив свою дію 13.12.2016 року, зокрема, і у зв`язку з невиконанням ОСОБА_14 своїх процесуальних обов`язків, оскільки останній відмовився 13.12.2016 року підніматись в кімнату для проведення відеоконференцій Кіровоградською УВК № 14, зі слів його захисника посилаючись на нічний час, незважаючи на попередню усну згоду на проведення засідання у режимі відеоконференції, про що повідомили суд телефонограмою працівники Кіровоградською УВП № 14 /а.с. 115, т. 2/ та таким чином позбавив суд процесуальної можливості розглянути питання можливості продовження застосування запобіжного заходу або відмови у зазначеному. У підготовче судове засідання призначене на 14.12.2016 року о 14 год. 00 хв. не з`явився, незважаючи на те, що зазначену дату було визначено у судовому засідання 13.12.2016 року у режимі відеоконференції із Кіровоградською УВК № 14, у якій він на той час перебував та за участі його захисника ОСОБА_17 . А тому за змістом ч. ч. 3, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України з огляду на невідкладність здійснення процесуальної дії щодо розгляду відповідного клопотання, перебування обвинуваченого на той час під вартою, повідомлення судом у режимі відеоконференції працівнику установи попереднього ув`язнення, де перебував обвинувачений про дату та час наступного судового засідання, обвинувачений вважався повідомленим про судове засідання.

Водночас, згідно п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак про неможливість прибуття у судове засідання 14.12.2016 року на 14 год. 00 хв. обвинувачений суд не повідомив.

Також, суд бере до уваги, що згідно ст. 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення» № 3352-XII від 30.06.1993 року встановлено, що особи взятті під варту мають право на восьмигодинний сон в нічний час, під час якого не допускається залучення до участі в процесуальних та інших діях, за винятком невідкладних випадків. А тому з огляду на те, що кримінальне провадження суд отримав тільки 13.12.2016 року із Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, запобіжний захід щодо ОСОБА_14 у виді тримання під вартою закінчувався у цей же день, прокурор подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, існувала необхідність у проведенні невідкладної процесуальної дії (розгляді відповідного клопотання) та з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_14 дав попередню згоду на проведення судового засідання у режимі відеоконференції, суд оцінює дії обвинуваченого щодо неявки дистанційно у судове засідання 13.12.2016 року о 22 год. 00 хв. та 14.12.2016 року о 14 год. 00 хв. як спроби перешкодити кримінальному провадженню.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_16 прокурор не довів існування відповідного ризику.

Також суд бере до уваги, що в силу п. 5 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на вказане, зважаючи на те, що обсяг заявлених ризиків при продовженні запобіжного заходу не зменшився, доведені ризики виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості запобігти доведеним ризикам, крім того, судовий розгляд не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали, що закінчується щодо ОСОБА_14 28.07.2017 року, що обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 22.07.2017 року, а тому суд вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів, зважаючи на складність кримінального провадження з метою надання достатньо часу для судового розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 КПК України та виконання вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, тобто до 14.09.2017 року.

До того ж, суд звертає увагу на заяви обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо неналежного їх утримання у Полтавській УВП № 23, а тому відповідно до ст. 206 КПК України наявні підстави для доручення прокурору Полтавської області організувати проведення дослідження фактів, на які посилаються обвинувачені. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що таке розслідування органи влади повинні проводити ефективно, зокрема, шляхом внесення відповідних відомостей у ЄРДР з огляду на рішення ЄСПЛ у справі «Каверзін проти України» від 15 травня 2012 року, де зазначається, що органи влади України у відповідності до ст. 3 Конвенції зобов`язані ефективно розслідування факти жорстокого поводження із затриманими.

На підставі викладеного, керуючись розділом II, ч. 3 ст. 315 КПК України, суд,

постановив:

задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шістдесят днів, який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 17.07.2017 року, і діє до 14.09.2017 року.

Доручити прокурору Полтавської області організувати проведення дослідження фактів неналежного поводження із обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в Полтавській УВП № 23.

Матеріали перевірки надіслати до Гребінківського районного суду Полтавської області до 17.09.2017 року.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3