АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 718/2384/16-к; доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/128/17; катег: 1) ст. 185 ч.3, 185 ч.3 ст. 15 ч.2, КК Укр. 2) ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
обвинувачених:ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2017 року по кримінальних провадженнях № 0000710, № 0000402 та № 0000722 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст. 185 ч.3, ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 3 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, одружений, не працюючий, раніше судимий:

1.вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.10.2015 року за ст. 185 ч.3, КК України на три роки позбавлення вол із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням із іспитовим строком один рік,
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі;

за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточна міра покарання ОСОБА_7 призначена у виді три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.10.2015 року, і остаточна міра покарання ОСОБА_7 визначена у виді чотири роки позбавлення волі.
ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець АДРЕСА_2 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, одружений, не працюючий, має на утриманні трьох малотітніх дітей, не працюючий, раніше судимий:

1. вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.08.2015 року за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 220 годин громадських робіт,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі;

за ст. 185 ч.2 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточна міра покарання ОСОБА_8 призначена у виді три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 08 листопада 2016 року.

В строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , зараховано строк попереднього ув`язнення з 08 листопада 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт, строк відбуття покарання обчислюється з моменту його затримання.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Українська залізниця» за завдану злочином шкоду1248 грн., на користь держави в особі Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати пов`язані з проведенням експертиз 275 грн. 13 коп., з кожного.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними в тому, що в період з 16 червня 2016 року по 23 червня 2016 року, за попередньою змовою між собою, пошкодивши вхідні двері, проникнули в приміщення складу залізничної станції, по АДРЕСА_3 , що належить ПАТ «Укрзалізниця», звідки таємно, повторно викрали чотирнадцять металевих містків вартістю 312 гривень кожний, на загальну суму 4368 гривень.

04 листопада 2016 року, приблизно о 15год.00хв. годині ОСОБА_8 знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_4 , повторно, таємно викрав з прилавку магазину належний потерпілій ОСОБА_9 гаманець вартістю 260 гривень, в якому знаходились 700 гривень, завдавши їй шкоду на загальну суму 960 гривень.

07 листопада 2016 року, приблизно о 23 год.30 хв., ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , шляхом віджиму металопластикового вікна проник до комп`ютерного офісу, належного потерпілому ОСОБА_10 , звідки намагався викрасти належні йому планки оперативної пам`яті вартістю 150 та 120 гривень, монопод для телефону вартістю 199 гривень та плеєр вартістю 180 гривень, однак на місці вчинення злочину був затриманий працівниками поліції, внаслідок чого злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене йому покарання посилаючись на те, що він став на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, щиро розкаявся у їх скоєнні, сприяв розкриттю злочинів, вчинив злочин у молодому віці, відшкодував потерпілій ОСОБА_9 завдану шкоду, має на утриманні троє малолітніх дітей.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_11 просить вирок суду залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який вважає що подані обвинуваченими апеляційні скарги не підлягають задоволенню, провівши апеляційний розгляд та судові дебати, заслухавши обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, обвинуваченого ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно поєднаного з проникненням в інше приміщення, обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена, дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційних скаргах.

Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєних ним злочинів, даних про його особу та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Взявши до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України та за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України покарання встановлене найнижчою межею цього закону, у вигляді три роки позбавлення волі за кожний злочин та при призначенні покарання за сукупністю злочинів та вироків остаточне покарання визначив шляхом часткового складання призначених покарань у виді чотири роки позбавлення волі, тому колегія суддів беручи до уваги, що ОСОБА_7 за попереднім вироком було призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, яке частково приєднано до призначеного покарання за вчинені нові злочини не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного судом покарання.

Водночас колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання явно не відповідає тяжкості скоєних ним злочинів та його особі.
Згідно з ч.5 ст. 68 КК України, при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.
Визначивши обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ст. 185 ч.3 КК України одинаковий розмір покарання, суд першої інстанції не звернув увагу, що на відміну від ОСОБА_7 , якому належала організуюча роль у вчиненні крадіжки з складського приміщення залізничної станції смт. Лужани, який запропонував вчинити цей злочин та вибив дирку у дверях, роль ОСОБА_8 у вчинені крадіжки була другорядною.

Також, зазначаючи у вироку, як підставу для призначення ОСОБА_8 такого ж покарання за розміром як ОСОБА_7 , їх попередні судимості, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочин середньої тяжкості передбачений ст. 185 ч.1 КК України, і йому за цей злочин було призначено покарання у виді громадських робіт, яке він відбув, а ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і новий злочин вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
З кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 частково визнав свою вину у вчиненому злочині за ст. 185 ч.3 КК України, щиро розкаявся у його скоєнні, сприяв розкриттю злочину.
У зв`язку з цим, апеляційний суд ці обставини визнає такими що пом`якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і з урахуванням даних про його особу, що він в цілому позитивно характеризується і має на утриманні троє малолітніх дітей, віком до семи років, вважає за необхідне, незважаючи на його попередні судимості, застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ст. 185 ч.3 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше судимий, і вчинив два нових умисних корисливих злочини, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення від призначеного покарання з випробуванням.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 414, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок, Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 січня 2017 року, змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч.3 КК України, визначивши його із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю цього злочину та злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити у виді одного року шість місяців позбавлення волі.

Взяти під варту ОСОБА_8 в залі суду. Строк відбуття покарання обчислювати з 21 березня 2017 року.

В решту частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які утримуються під вартою, в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.
Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _________________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

21.03.2017 року

(дата засвідчення копії)

21.03.2017 року

ОСОБА_2 .