Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/395/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0001589за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, громадянин України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, співмешкає, має на утриманні 1 малолітню дитину та матір інваліда 2 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 15.09.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 29.03.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.05.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,
засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання часткового приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2016 року, остаточно призначено до відбування покарання у виді одного року шести місяців та двох днів позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 678 (шістсот сімдесят вісім) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 264 (дві шістдесят чотири) гривні 30 копійок.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно та за вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за таких обставин:
15 січня 2016 року, точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував в приміщенні торгівельного центру «Дитячий світ», який належить ТОВ «Дніпровір-компані», що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна 48, де він працював будівельником. Виконуючи роботи по будівництву ОСОБА_7 помітив на першому та другому поверсі пожежні рукава. В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення пожежних рукавів із вказаного приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на другий поверх торгівельного центру «Дитячий світ», що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна 48, де із ящика для пожежного обладнання дістав один пожежний рукав діаметром 51 мм, після чого спустився на перший поверх та із ще одного ящика для пожежного обладнання дістав один пожежний рукав діаметром 51 мм, вартістю 862,00 гривень. Після цього з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Дніпровір-компані» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, 05 лютого 2016 року близько 10-00 години ОСОБА_7 перебував біля приміщення КЗ «Поліклінічного об`єднання м. Кіровограда» за адресою м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 5. В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення пожежних рукавів із вказаного приміщення, після чого він зайшов в середину.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно, та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на другий поверх в КЗ «Поліклінічного об`єднання м. Кіровограда» по вул. Габдрахманова, звідки із шафи для пожежного обладнання, яка розташована біля сходів другого поверху, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку одного пожежного рукава діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, вартість якого складає 501,60 гривень. Після цього з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши, таким чином, КЗ «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» матеріальну шкоду на вказану суму.
Розуміючи, що у вказаному приміщенні залишились ще пожежні рукава, останній вирішив взяти великий пакет та продовжуючи реалізацію єдиного умислу, 08 лютого 2016 року близько 12-00 години ОСОБА_7 знову прийшов до приміщення КЗ «Поліклінічного об`єднання м. Кіровограда», що за адресою м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 5, для викрадення пожежних рукавів.
Реалізовуючи свій єдиний злочинний намір, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на третій поверх в КЗ «Поліклінічного об`єднання м. Кіровограда» по вул. Габдрахманова, звідки із шафи для пожежного обладнання, яка розташована біля сходів, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку 2 пожежних рукавів діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, вартість яких складає 1056,00 гривень. Після цього з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши КЗ «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 22 лютого 2016 року, точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_7 прийшов до приміщення офісу ВАТ «Кіровоградгаз», розташованого за адресою м. Кіровоград, вул. Тарковського, 67, для перереєстрації договору з ВАТ «Кіровоградгаз». Знаходячись в середині вказаного приміщення у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення пожежних рукавів із вказаного приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на третій поверх вказаного приміщення, звідки із ящика для пожежного обладнання взяв пожежний рукав діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, і поклав його собі до сумки. Після чого спустився на другий поверх, де із ящика для пожежного обладнання взяв 2 пожежних рукава діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, і поклав їх собі до сумки, вартість яких, складає 1584,00 гривень. Після цього з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ВАТ «Кіровоградгаз» матеріальну шкоду на вказану суму .
Крім того, 23 лютого 2016 року, точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_7 перебував біля приміщення Головного управління статистики у Кіровоградській області, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 7-а. В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення пожежних рукавів із вказаного приміщення, після чого він зайшов до середини.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на другий поверх де помітив ящик для протипожежного обладнання, звідки шляхом вільного доступу здійснив крадіжку одного пожежного рукава діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, вартість якого складає 501,60 гривень. Після цього з місця вчинення злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши Головному управлінню статистики у Кіровоградській області матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 26 лютого 2016 року близько 11-30 години ОСОБА_7 прийшов до приміщення офісу ВАТ «Кіровоградгаз», розташованого за адресою м. Кіровоград, вул. Тарковського, 67 для сплати заборгованості. Знаходячись в середині вказаного приміщення у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення пожежних рукавів із вказаного приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, він піднявся на п`ятий поверх де помітив ящик для протипожежного обладнання, звідки шляхом вільного доступу здійснив крадіжку одного пожежного рукава діаметром 51 мм зі стволом та гайкою, вартість якого згідно висновку експерта № 717 від 28.04.2016 року складає 534,85 гривень, одного пожежного рукава діаметром 55 мм, вартість якого складає 472,15 гривень, та двох пожежних стволів з гайками, вартість яких складає 125,40 гривень. Після чого, ОСОБА_7 пішов до виходу із приміщення ВАТ «Кіровоградгаз», при цьому розуміючи, що він вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, не зміг розпорядитись викраденим майном на свій розсуд, так як був виявлений та зупинений охоронцем біля приміщенні вищевказаного офісу. Тим самим останній не отримав реальну можливість розпоряджатися чи користуватися даним майном з причин, що не залежали від його волі, чим не довів свій злочин до кінця. Внаслідок чого, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 міг заподіяти ВАТ «Кіровоградгаз" матеріального збитку на загальну суму 1132,40 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок районного суду та застосувати відносно його підзахисного ст. 75 КК України та застосувати ст. 70 КК України.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його підзахисний вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв у розкриттю злочину, що проявлялось у наданні правдивих показань, як на досудовому слідстві так і в суді.
Також районний суд не взяв до уваги те, що його підзахисний за місцем проживання характеризується позитивно, має цивільну дружину та двоє дітей, має постійне місце прописки та проживання, неофіційно працював.
Крім того, районним судом не правильно застосовано вимоги ч.1 ст. 71 КК України, оскільки кримінальні правопорушення вчинені в період з 15.01.2016 року по 26.02.2016 року.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_10 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначеними покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання часткового приєднати не відбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2016 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
В іншій частині вирок районного суду зашити без змін.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вчинені ОСОБА_7 з 15.01.2016 року по 26.02.2016 року тобто до ухвалення вироку Кіровським районним судом м.Кіровограда від 16.05.2016 року, отже суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, тобто застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.
Таким чином, судом І інстанції при постановленні вироку не застосовано закон який підлягає застосуванню, а також застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що у відповідності до п.п.1, 2 ч. 1 ст.413 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.409 КК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Також, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, зазначив, що підсудний як особа за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючою обставиною покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутністю обтяжуючих обставин.
Однак призначаючи покарання засудженому, судом першої інстанції не у повній мірі враховано суспільну небезпеку та тяжкість скоєних злочинів, особу засудженого, внаслідок чого призначене покарання через свою м`якістю не може слугувати запорукою виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судом не враховано, що ОСОБА_7 вчинив ряд умисних корисливих кримінальних правопорушень, спричинену шкоду не відшкодував, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів.
Вказане свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та продовжує зневажати існуючими у суспільстві нормами моралі та закону, має схильність до злочинної діяльності.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, призначене підсудному покарання за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, що відповідно до ч.2 ст.409, ст.414 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Оцінивши дослідженні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно та вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який раніше судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері не значиться, з 2002 року знаходився під наглядом в КЗ "Обласний наркологічний диспансер" з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів, трамадолу (Зловживання із шкідливими наслідками), але з 2016 року знятий з нагляду, за місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, проте працював.
Крім того суд першої інстанції хоч і не зазначив, проте належно врахував, що обвинувачений хоч офіційно не працевлаштований, проте працював неофіційно будівельником, співмешкає, має на утриманні одну малолітню дитину та матір інваліда 2 групи.
Доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом не достатньо враховано його особу та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема із оскаржуваного вироку районного суду, обставини, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, як на такі, що їх не достатньою мірою враховано при призначенні покарання, судом першої інстанції враховані.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявність пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, доводи апеляції прокурора про призначення більш суворого покарання не можуть бути задоволеними як безпідставні, оскільки відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції прокурор наполягає на призначенні покарання більш суворого, що не відповідає ні матеріалам справи ні викладеним вимогам закону, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

Також, апеляційні вимоги захисту стосовно застосування ст. 75 КК України, не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки ОСОБА_7 вчинив ряд умисних корисливих кримінальних правопорушень, спричинену шкоду не відшкодував, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став, скоїв новий злочин, який посягає на власність громадян.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та захисника про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині не правильного застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 71 КК України та призначення остаточно покарання за сукупністю вироків.

Так, згідно з ч. 4 ст. 70 КК України покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення покарання» № 7 від 24.10.2003 року коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.05.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч . 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці
Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вчинені ним з 15.01.2016 року по 26.02.2016 року тобто до ухвалення вироку Кіровським районним судом м. Кіровограда від 16.05.2016 року.
Таким чином суд першої суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, тобто застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.
Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 420 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок

Разом з тим, оскільки застосування ч. 4 ст. 70 КПК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання,за вищевикладених обставин не погіршує становище останнього,а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, як про те просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

Таким чином колегія суддів визнає за необхідне апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 408 КПК України змінити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ч. 4 ст. 70, п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання за даним вироком, часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2016 року, та остаточно призначити до відбування покарання у виді 1 року 6 місяців 2 днів позбавлення волі.
У решті вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4