В И Р О К

Іменем України

справа № 610/3542/16-к

провадження 1-кп/610/20/2017

м. Балаклія 27.02.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

секретаря: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою; офіційно не працевлаштованого; розлученого, має сина 2003р.н.; раніше не судимого; під вартою з 15.07.2016р.,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:

14 липня 2016 року, приблизно о 04.00 годині, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, вирішивши вчинити напад з метою заволодіння майном, через незачинені вхідні двері проник до квартири ОСОБА_8 та напав на неї. Принесеною з собою металевою монтировкою, умисно, протиправно наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів по голові, більш точну кількість не встановлено, заподіявши їй: відкриту черепно-мозкова травму у вигляді п`яти рублених ран голови: в лобній ділянці голови зліва, тім`яній ділянці зліва та справа, скроневій ділянці зліва, потиличній ділянці зліва; крововиливи у м`які покрови голови в лобну, тім`яну та скроневу ділянки; три вдавлені переломи: лобної кістки зліва, лівої тім`яної кістки і лівої скроневій кістки з розповсюдженням від них лінійних переломів на лобно-тім`яну кістку зліва, тім`яно-скроневу кістку зліва, лобну кістку зліва до верхньої стінки турецького сідла; розрив твердої мозкової оболонки в лобній, тім`яній та скроневих ділянках в місцях переломів; крововилив під м`які мозкові оболонки; синець параорбітальної ділянки зліва; синець на верхній повіці правого ока, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, умисно вбивши її. Упевнившись в тому, що ОСОБА_8 не подає ознак життя, ОСОБА_4 обшукав вищевказану квартиру, на предмет наявності грошових коштів та цінного майна, але не знайшовши останнього, зник з місця вчинення злочину.

Потерпіла ОСОБА_9 просила розглянути справу за її відсутності, в питанні призначення покарання покладалася на розсуд суду. В порядку ст. 325 КПК України клопотання задоволено (а.с. 66, 69).

Обвинувачений частково визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених у даному вироку обставин.
Пояснив, що з ОСОБА_8 був знайомий з дитинства, раніше були сусідами. Під час випадкової зустрічі ОСОБА_8 поскаржилася на своє здоров`я, а він запропонував їй допомогу, т.я. практикував масаж. 12.07.2016р. приїхав до неї додому, де допоміг по господарству, зробив масаж ОСОБА_8 і соціальному працівникові, яка їй допомагала. Наступного дня також приїхав, оглянув, зробив масаж. ОСОБА_8 обіцяла розрахуватися після отримання на днях пенсії. Плати обіцяла приблизно 200 гривень, вважає, що на той час з них заробив 100 гривень, хоча гонорар узгоджений не був. Обмовилася, що збирається піти з дому з ночівлею. Він дізнався, що пенсія була виплачена, а ОСОБА_8 йому не заплатила. Тому він вирішив проникнути до будинку і «взяти своє», вважаючи, що його обдурила. Бажав за відсутності ОСОБА_8 з її будинку викрасти гроші. Взявши з дому монтировку для проникнення до будинку і рукавиці, щоб не залишати слідів пальців рук, 14.07.2017р. ранньою електричкою в 04.00 години приїхав до ОСОБА_8 в смт. Андріївка. Не пересвідчувався чи є хто вдома. Намагався відчинити вхідні двері в квартиру за допомогою монтировки, але вони не були зачинені на замок. Пройшовши всередину квартири почув шерхіт.

Це була ОСОБА_8 , яка була оголена і замахнулася на нього сокирою. Він рефлекторно наніс їй декілька ударів монтировкою в область голови. ОСОБА_8 впала в кімнаті поблизу дивану. До неї не підходив, допомоги не надавав, не думаючи, що міг її вбити. Сокира повинна була бути десь в районі виходу з кімнати в коридор, або в кімнаті. Не звертаючи уваги на господарку він обшукав будинок на предмет наявності грошей. Знайшов тільки 8 гривень, але внаслідок малозначності не забрав їх.

Після повернувся додому. Наступного дня за місцем проживання був затриманий поліцією, там же були вилучені його одяг і використані предмети.

Вину визнає частково, т.я. майном не заволодів, а вбивати не хотів, захищався.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів за наведених в обвинуваченні обставин повністю підтверджується достатньою сукупністю та взаємозв`язком належних і допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом.

В суді свідок ОСОБА_10 пояснила, що як соціальний працівник обслуговувала ОСОБА_8 протягом 2 років з періодичність 2-3 рази на тиждень, допомагаючи їй по господарству. 12.07.2016р. побачила у неї вдома ОСОБА_4 , який ремонтував телевізор, закріпив люстру. Також зробив їм обом масаж та пішов з дому. На той час ОСОБА_8 пенсії ще не отримала, отримувала її 12-13 числа. ОСОБА_4 чув, що вона на днях отримає пенсію. 15.07.2016р. приблизно о 16 годині прийшла до ОСОБА_8 , вхідні двері не зачинені на замок, в квартирі все перевернуто, витягнуті ящики з комоду, сервант перекинутий, продукти валяються. Скривавлену ОСОБА_8 знайшла в кімнаті біля дивану. Вона повідомила до поліції, до її приїзду обстановка не змінювалася.

Про домовленості ОСОБА_8 і ОСОБА_4 з приводу оплати масажу їй не відомо.

Під час пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімками вона впізнала ОСОБА_4 як того, якого бачила в будинку ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 146-147).

В суді ОСОБА_4 також впізнав ОСОБА_10 , підтвердивши, що вони зустрічалися в квартирі ОСОБА_8 12.07.2016р.

15.07.2016р. до Балаклійського відділу поліції від ОСОБА_10 телефоном надійшло повідомлення про виявлення трупу ОСОБА_8 за місцем проживання (т. 1 а.с. 88).

15.07.2016р. в АДРЕСА_2 був проведений огляд місця події. Вхідні двері в квартиру не пошкоджені, не зачинені на запори. Зліва при вході до веранди зберігається інструмент, у т.ч. сокира. З веранди вглиб будинку веде коридор. Праворуч кухня, при вході на полу лежить невелика сокира з обухом у вигляді молотка. Ліворуч з коридору розташована кімната. Між комодом і диваном на підлозі, лежачі на спині, ногами до виходу розташований оголений труп ОСОБА_8 . При огляді трупу на місці виявлені рани голови. В кімнаті безлад, витягнуті або відкриті ящики з меблів. В іншій жилій кімнаті також безлад, на підлозі виявлені гроші в сумі 8 гривень (т. 1 а.с. 99-112).

За висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді п`яти рублених ран голови: в лобній ділянці голови зліва, тім`яній ділянці зліва та справа, скроневій ділянці зліва, потиличній ділянці зліва; крововиливи у м`які покрови голови в лобну, тім`яну та скроневу ділянки; три вдавлених переломи: лобної кістки зліва, лівої тім`яної кістки і лівої скроневій кістки з розповсюдженням від них лінійних переломів на лобно-тім`яну кістку зліва, тім`яно-скроневу кістку зліва, лобну кістку зліва до верхньої стінки турецького сідла; розрив твердої мозкової оболонки в лобній, тім`яній та скроневих ділянках в місцях переломів; крововилив під м`які мозкові оболонки; синець параорбітальної ділянки зліва; синець на верхній повіці правого ока, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_8 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних переломів кісток черепу та гострого порушення мозкового кровообігу. Ця травма утворилася за життя безпосередньо перед настанням смерті внаслідок не менш ніж п`ятикратної ударної дії предметом в момент нанесення ушкоджень, який мав властивості травмуючої поверхні, що рубить, точками прикладення травмуючих сил в лобній ділянці голови зліва, тім`яній ділянці зліва та справа, скроневій ділянці зліва, потиличній ділянці зліва.

Смерть настала в період часу не менше ніж 24 години (т. 2 а.с. 13-17).
Тобто, з часу огляду трупу ОСОБА_8 на місці його виявлення 15.07.2016р. приблизно о 18.30 годині її смерть могла настати до 18.30 години 14.07.2016р.

В суді свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_4 приходиться їй вітчимом. 14.07.2016р. ОСОБА_4 додому прийшов після обіду, вони займалися хатніми справами. Ввечері ОСОБА_4 з її братом пішли на нічну риболовлю, а вранці вже спали вдома. ОСОБА_4 перебував у звичайному психологічному стані. Йому зателефонували і він відлучився, а вночі 15.07.2016р. додому повернувся з поліцією.

16.07.2016р. за місцем проживання ОСОБА_4 був проведений огляд місця події та вилучено металеву монтировку, рукавицю, чоловічі взуття та одяг (т. 1 а.с. 114-119).

За висновком імунологічних експертиз на вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 туфлях, камуфляжній куртці, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_8 не виключається (т. 1 а.с. 155-156, 159-160).

За висновком цитологічної експертизи на вилученій за місцем проживання ОСОБА_4 монтировці виявлені сліди крові людини з домішкою потожирових виділень, при цьому походження крові від ОСОБА_8 не виключається (т. 2 а.с. 9-11).

Вказані речові докази були досліджені в суді. Як пояснив ОСОБА_4 в суді саме вказаною монтировкою він вбив ОСОБА_8 , був одягнутий та взутий у вказані одяг і взуття та використовував рукавицю.

В ході проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису ОСОБА_4 давав показання аналогічні тим, які дав при допиті в суді. При цьому він поводив себе активно, ініціативно, добре орієнтований в квартирі ОСОБА_8 , добровільно надаючи детальні та розгорнуті показання. Однак не зазначив точні кількість ударів, їх локалізацію, якою частиною монтировки та з якою силою (т. 2 а.с. 31-32).

Тому з цих підстав додаткова судово-медична експертиза не змогла відповісти на питання можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при обставинах, вказаних ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту (т. 2 а.с. 81).

За висновком амбулаторної психіатричної експертизи ОСОБА_4 ознак психозу і слабоумства та інших хворобливих психічних розладів не виявляє, міг і може усвідомлювати свої дії і керувати ними, є осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 35-37).

На переконання суду досліджені докази свідчать про наступне. Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про начеб-то наявність у ОСОБА_8 перед ним заборгованості та про наміри останньої бути відсутньою вдома в ніч з 13 на 14.07.2016р. жодним чином не підтверджені. Будучи обізнаним про високу вірогідність отримання напередодні пенсії ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вирішив напасти на неї вдома і заволодіти грошима. Для цього він попередньо підготувався, взяв з собою монтировку для полегшення вчинення злочину, рукавички щоб не залишати слідів рук та приїхав вночі, щоб застигнути ОСОБА_8 зненацька та скрити злочин від інших. ОСОБА_4 не вчинив жодних дій для того, щоб пересвідчитись у відсутності ОСОБА_8 вдома. Не зупинила і та обставина, що незачиненими на запори були вхідні двері в квартиру. ОСОБА_4 не відмовився від наміру вчинити злочин.

Жодним чином не підтверджені і доводи ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_8 напала на нього з сокирою. Жодних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 не було, цього він і не заперечував. Сам по собі факт наявності сокири в суміжному приміщенні з кімнатою, де був виявлений труп ОСОБА_8 , на значній відстані, про це не свідчить.

Відповідно до частини першої статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК).

Наведені теоретичні положення свідчать, що стан необхідної оборони виникає лише за наявності для неї підстави, зокрема, вчинення суспільно небезпечного посягання, що викликає у того, хто захищається, необхідність у його негайному відверненні чи припиненні шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди.

З обсягу та характеру фактичних обставин справи, убачається, що ОСОБА_4 за віком, статтю та своїми фізичними даними відрізнявся більш міцною статурою і був значно фізично сильнішим ОСОБА_8 . Відсутні дані про наявність у неї в руках сокири, а отже й загрози для ОСОБА_4 , свідчать про те, що дії ОСОБА_8 за своїми об`єктивними ознаками не створювали реальної та безпосередньої загрози для ОСОБА_4 , а відтак, і не викликали невідкладну необхідність у її відверненні з його боку. ОСОБА_8 перебувала поруч з місцем нічного відпочинку диваном, там же і залишилась після убивства. Даних про вчинення убивства в іншому місці квартири не встановлено, сокири поруч з трупом не виявлено. Даних на підтвердження обстановки необхідної оборони не виявлено.

З урахуванням характеру дій ОСОБА_4 , поведінки під час і після вчинення злочину, локалізації тілесних ушкоджень в життево-важливий орган голову та механізму їх спричинення, кількості нанесених ударів, обраного знаряддя металевої монтировки, різниці за фізичними даними, ненадання допомоги, байдуже відношення до наслідків свої дій свідчать про наявність умислу на вбивство, настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 .

Про мету дій ОСОБА_4 на заволодіння майном ОСОБА_8 свідчить здійснений ним обшук у житловому будинку, чого він сам не заперечував. Не зважаючи на вмираючу ОСОБА_8 Остання 1937 року народження, на час смерті їй було 78 років.

Судовим розглядом не встановлено підстав для самообмови ОСОБА_4 , причетності до злочину інших осіб. Усі 5-ть заподіяних ОСОБА_8 ран голови схожі між собою за характером, локалізацією, прижиттєвим утворенням безпосередньо перед настанням смерті. Утворилися внаслідок нанесення не менше ніж 5 ударів.

Тому доведеним є заподіяння ОСОБА_8 5-ти ран голови внаслідок не менше 5-ти ударів і саме ОСОБА_4 .

Позиція ОСОБА_4 з часткового невизнання вини, обставин злочинів, не підтверджена об`єктивними доказами і розцінюється судом як обраний спосіб захисту. На переконання суду цьому також є і об`єктивне пояснення, емоційно-стресова подія відбувалися у неосвітленому приміщенні, тільки на початку сходу сонця, тому ОСОБА_4 міг не запам`ятати окремі деталі злочину.

Згідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо під час розбою було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:
ч. 4 ст. 187 КК України, як

напад з метою заволодіння чужим майном,

поєднаний із насильством, небезпечним для

життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу

(розбій), поєднаний з проникненням у

житло і заподіянням тяжких тілесних

ушкоджень,
п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як

вбивство, тобто умисне протиправне

заподіяння смерті іншій людини, з

корисливих мотивів.
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Як убачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 : раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліках у нарколога і психіатра, органі пробації не перебуває; розлучений, має сина 2003р.н.; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т 2 а.с. 59-69).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, суд не убачає.

Визначаючи вид та міру покарання суд також виходить з того, що: вчинено два особливо тяжких злочини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, не повне визнання вини, а тому відсутність щирого каяття та підстав для призначення мінімального покарання.

Внаслідок того, що має місце сукупність злочинів, суд вважає можливим визначити покарання за вчинені злочини шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Ризики передбачені ст. 177 КПК України які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого не зменшились та існують на даний час, та з урахуванням покарання, що призначається, застосований запобіжний захід необхідно продовжити.

Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого проводиться за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши йому покарання за:
oп. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 11 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна,

oч. 4 ст. 187 КК України 9 років, з конфіскацією всього особистого майна.

2.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на 13 (тринадцять) років, з конфіскацією всього особистого майна.

3.Початок строку відбування даного покарання обчислювати з моменту затримання 15.07.2016р., зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 15.07.2016р. по день набрання цим вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

4.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.

5.Речові докази: які перебувають в матеріалах кримінального провадження зберігати там же; які зберігаються в Балаклійському районному суді Хаківської області знищити (т. 1 а.с. 85); мобільний телефон, переданий на зберігання ОСОБА_12 залишити там же.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, його копію вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3