АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1946/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/484/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000320, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Півні, Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонера, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

представник потерпілого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин вчиненого злочину, доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2017 року, через неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо протягом цього року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Вироком суду на ОСОБА_6 були покладені судом обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 1000 (одна тисяча) грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішене.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за наступних обставин.

17.04.2016 року приблизно в 07:50 годин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля магазину «М`ясна Лавка», який розташований по вул. Серафімовича 78А в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де незаконно торгував насіннями. В цей же момент до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_10 та зробив йому обґрунтоване зауваження з приводу незаконної торгівлі, та з приводу того, що ОСОБА_6 заважає нормальній роботі магазину.
Почувши вказане обґрунтоване зауваження, ОСОБА_6 відреагував агресивно, в результаті чого між ним та ОСОБА_10 сталася сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, 17.04.2016 року , близько 08:00 годин, знаходячись біля магазину «М`ясна Лавка», який розташований по вул. Серафімовича 78А в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, взяв до рук металевий стілець, та вказаним стільцем, умисно, цілеспрямовано, зі значною силою, наніс ОСОБА_10 два удари в область лівої руки, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівої верхньої кінцівки, перелому 5 п`ясткової кістки лівої кисті, які згідно висновку експерта №744 від 22.04.2016 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник прокурора області вказує на істотне порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме: суд встановивши, та навівши у вироці, факт того, що обвинувачений заперечував проти задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 та визнавав його частково, обмежив судове слідство лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характерезуючих матеріалів кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора області, просила скасувати вирок із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Представник потерпілого підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора області та просив задовольнити її у повному обсязі.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, у зв`язку із чим судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд кримінального провадження здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції не дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України.

Так, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура застосована бути не може.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового засідання від 30.03.2017 року судом було роз`яснено учасникам процесу порядок дослідження доказів у скороченому порядку на підставі вимог ст. 349 КПК України, з`ясовано думку учасників процесу, роз`яснено про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та судом першої інстанції визначено порядок дослідження доказів, а саме допитати обвинуваченого, допитати потерпілого та дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого (а.к.п. 90-92 т.1).

Однак, судом не було прийнято до уваги, що потерпілим ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов від 01.09.2016 року про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень (а.к.п. 32-35 т. 1), який обвинувачений ОСОБА_6 визнав частково, в сумі 500 (п`ятсот ) грн.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону, не дослідив докази на підтвердження розміру завданої потерпілому шкоди, матеріального становища обвинуваченого та інших обставин, які мали істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого, у відповідній частині, судового рішення і на власний розсуд зменшив суму моральної шкоди до 500 грн., посилаючись на те, що потерпілий не надав жодного доказу в підтвердження позовних вимог, не навівши у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття саме такого рішення.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону призвели до істотного обмеження процесуальних прав потерпілого ОСОБА_10 , у тому числі, передбачених ст.56 КПК України, а саме право потерпілого подавати докази, давати пояснення, брати участь у безпосередній перевірці доказів та висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 412 ч.1 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, недотримання судом першої інстанції встановленої законом процедури судового розгляду, зокрема, безпідставне застосування ч.3 ст.349 КПК України, як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставою для скасування вироку у повному обсязі.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 415 КПК України не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини справи, належним чином дати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження, ретельно перевірити доводи прокурора та потерпілого, дати їм оцінку в сукупності з іншими доказами та в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення, відповідно до ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити .

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000920 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4