Справа № 558/377/16-к
номер провадження 1-кп/558/1/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

В складі

одноосібно суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_7 ; ОСОБА_6 ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_10

захисника обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_12

представника служби у справах дітей ОСОБА_13

уповноваженого підрозділу Національної поліції ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 22 травня 2016 року по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не військовозобов`язаного, не депутата, судимого 17.07.2015 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік, відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена, з 25.08.2015 по даний час перебуває на обліку Демидівського РС КВІ управління ДПтС України в Рівненській області, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

- неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Війниця Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, студента Демидівського ВПУ-25, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не депутата, не військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;
- неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, студента Демидівського ВПУ-25, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, не депутата, не військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

В С Т А Н О В И В:
21 травня 2016 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, домовився з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в цьому ж господарстві, та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , вчинити розбійний напад на ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_3 , який в той момент теж перебував у даному господарстві та при собі мав рюкзак з особистими речами, з метою заволодіння даними речами.

Так, 22 травня 2016 року, приблизно о 01 годині, ОСОБА_9 вирушив іти до себе додому в село Малеве Демидівського району Рівненської області з господарства ОСОБА_7 , що розташоване в с.Перекалі, Демидівського району. За домовленістю між собою потерпілого додому став проводити неповнолітній ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 йшли позаду ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_6 .

Коли ОСОБА_6 із ОСОБА_9 йшли по дорозі, яка проходить неподалік території колишньої ферми в с. Перекалі Демидівського району Рівненської області, то ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_9 і тримаючи в руках металеву трубу, яку підібрав по дорозі, вдарив один раз ОСОБА_9 по спині. Від даного удару ОСОБА_9 похилився на руль велосипеда, якого вів у руках, однак не впав, а втримався на ногах. Побачивши, що потерпілий не впав, всі троє обвинувачені, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , злякалися та відбігли від потерпілого на незначну відстань.

Після цього, всі троє обвинувачені, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зупинившись біля лісопосадки, почали між собою обговорювати, що саме у них пішло не так. Під час цього обговорення ОСОБА_4 запропонував завершити злочин, щоб заволодіти речами потерпілого і всі троє дійшли висновку, що ОСОБА_9 потрібно бити набагато сильніше та більше разів, щоб звалити з ніг та забрати у нього сумку, де знаходилися його речі, якими останні хотіли заволодіти та розділитись, на що всі троє погодилися.

Саме тому, продовжуючи свої злочинні дії, охопленні єдиним умислом на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , разом із неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , стали переслідувати ОСОБА_9 по дорозі. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наздогнали ОСОБА_9 поблизу господарства ОСОБА_15 , що розташоване в с. Охматків Демидівського району Рівненської області, де умисно, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, ОСОБА_5 відрізком металевої труби, яку спеціально взяв з собою, а ОСОБА_6 дерев`яною штахетиною, яку виламали із огорожі одного з господарств даного населеного пункту, стали наносити потерпілому удари по голові та тулубу, ставлячи при цьому вимогу про передачу їм рюкзака з особистими речами. Коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наздоганяли потерпілого, ОСОБА_4 в той час відстав від них на незначну відстань, оскільки через стан алкогольного сп`яніння, не міг так швидко бігти, однак рухався в напрямку вчинення злочину і коли наблизився до потерпілого та обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , то побачив, що останні закінчили бити потерпілого і рухаються йому назустріч, на що відразу запитав, де сумка з речами потерпілого. На вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повернувся, підібрав сумку, яка лежала біля потерпілого та передав її ОСОБА_4 і всі троє пішли з місця вчинення злочину до лісового масиву, де між собою розділили речі потерпілого.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_4 , спільно з неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заволоділи майном ОСОБА_9 рюкзаком вартістю 150 гривень 00 копійок, в якому знаходилися мобільний телефон марки «НОКІА 3110с» вартістю 250 гривень 00 копійок, акумуляторна батарея марки «AVALANCHE 3.7V 850 mAh» вартістю 48 гривень 00 копійок, картка пам`яті microSD 2GB марки «Transcend» вартістю 40 гривень 00 копійок, навушники «Nokia WH-101» вартістю 50 гривень 00 копійок, цифровий фотоапарат марки «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel вартістю 100 гривень 00 копійок, гаманець чорного кольору з написом «BALISA» вартістю 120 гривень 00 копійок та грошові кошти в сумі 57 гривень, які привласнили та розпорядилися на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 815 гривні 00 копійок.

Внаслідок ударів, нанесених неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді гематоми в ділянці лівого ока, садна на обличчі, 4 забійних рани на волосяній частині голови, перелому кісток носа.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 21 травня 2016 року близько 16 години повертався із смт.Демидівка, з відділення «Нової пошти», де забирав замовлений через інтернет цифровий фотоапарат марки " Олімпус". Повертаючись додому, в магазині с.Перекалі, Демидівського району познайомився із ОСОБА_4 , де разом вживали спиртне. В магазині ОСОБА_9 показував ОСОБА_4 фотоапарат і фотографував його. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вирішили піти до господарства ОСОБА_7 , де знаходились їхні знайомі. В господарстві ОСОБА_7 всі разом вживали спиртні напої. В будинку також були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . При них він показував свій новий фотоапарат, навушники, мобільний телефон, паспорт, гаманець з грошима, тобто все те, що було в сумці. У вечірню пору доби, коли вже стемніло, ОСОБА_9 вирішив іти додому. Коли ОСОБА_9 вийшов з господарства, до нього підійшов ОСОБА_6 , який був у будинку та запропонував провести потерпілого до кінця села, щоб останній не заблудився, тому що був випивший. Пройшовши деяку відстань, він відчув сильний удар трубою по спині, від якого він похилився на руль, однак не впав. Хто наніс цей удар сказати точно не може, коли повернувся, то побачив, що від нього хтось втікає. Після цього він сів на велосипед та почав їхати. Через деякий час почув, що позаду його хтось наздоганяє. В судовому засіданні вказав, що його доганяли троє обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Біля господарства ОСОБА_15 , ОСОБА_9 відчув удари по голові, обличчю та тулубу, від яких він впав із велосипеда. Знаходячись на землі, він відчув, що його били кілька осіб металевою трубою та штахетиною. Хто і куди наносив тілесні ушкодження сказати не може, однак чітко бачив трьох осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Також показав, що ці троє осіб після його побиття втікали від нього. Йому було спричинено приблизно до 10 ударів. У нього під час побиття забрали рюкзак з усіма речами. Після цього з господарства вийшла жінка ОСОБА_15 , яка викликала швидку медичну допомогу і його забрали в лікарню. На думку потерпілого на нього напали, щоб забрати сумку з речами. У викраденому рюкзаку знаходились: мобільний телефон марки "Нокіа", навушники, цифровий фотоапарат марки "Олімпус", гаманець чорного кольору, гроші в сумі 57 грн., його паспорт та інші речі. Всі викрадені речі йому було повернуто працівниками поліції. Коли він знаходився на стаціонарному лікуванні в Демидівській ЦРЛ, до нього приходили всі троє обвинувачених, всі просили вибачення у нього, за те що побили та пограбували. ОСОБА_4 просив пробачення першим. Лікувався у Демидівській ЦРЛ приблизно 1,5 тиждня з приводу тілесних ушкоджень - перелому носа, струсу головного мозку. Двоє неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю відшкодували спричинену йому шкоду, пов"язану з витратами на лікування та моральними стражданнями в сумі 2700 грн. ОСОБА_4 ніяких коштів не відшкодовував. Потерпілий повністю пробачив обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будь-яких претензій до них немає. Просить суд застосувати до них найменш суворе покарання з числа можливих. Потерпілий не пробачив ОСОБА_4 , який не надав йому жодної допомоги на лікування і взагалі в суді заперечує свою причетність до вчиненого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що 21 травня 2016 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи на подвір"ї господарства, в якому проживає, що в с.Перекалі, Демидівського району, на пропозицію ОСОБА_4 , разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , вирішили вчинити напад на ОСОБА_9 , жителя с.Малеве, Демидівського району, нанести йому побої з метою заволодіння його особистими речами, які знаходились в його рюкзаку і який в той час перебував у них вдома. Однак, обговорюючи спосіб вчинення даного злочину, всі троє вирішили, що викрасти речі потерпілого буде нелегко, оскільки ОСОБА_9 має міцну тілобудову та є фізично розвинутим. Коли, приблизно о 01 годині, ОСОБА_9 вирушив іти до себе додому в с.Малеве, Демидівського району, вони всі втрьох почали переслідувати його. Зокрема, за попередньою домовленістю між собою, ОСОБА_6 проводив ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 з ОСОБА_4 йшли позаду. Тоді ОСОБА_5 металевою трубою, яку підібрав по дорозі, наніс один удар по спині ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 мав забрати сумку. Однак, потерпілий не впав, а міцно стояв на ногах. ОСОБА_5 злякався і вони всі втрьох втекли до лісопосадки. В подальшому , на пропозицію ОСОБА_4 , вони всі втрьох вирішили завершити злочин до кінця і забрати сумку з речами потерпілого. Діяти мали по ситуації, та всі втрьох вирішили, що ОСОБА_9 потрібно бити сильніше та більше разів, щоб забрати сумку. Після цієї розмови всі втрьох побігли вслід за потерпілим, вигукуючи слова "Стій, бо всеодно доженемо!". Про те, коли вони всі втрьох бігли за потерпілим, ОСОБА_4 відстав, оскільки не міг так швидко бігти, однак всерівно рухався в сторону потерпілого. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наздогнали потерпілого біля господарства ОСОБА_15 .. ОСОБА_5 першим наніс удар металевою трубою, яку заздалегіть приготував, потерпілому і він впав. Тоді ОСОБА_5 наніс тією ж трубою чотири удари по голові потерпілого, один удар по носі і приблизно два удари по руках. Сані- ОСОБА_18 також наносив кілька ударів потерпілому дерев"яною штахетиною по тілу, куди саме не пам"ятає. Після нанесених ударів потерпілий впав і не чинив ніякого опору. В цей час, коли вони наносили тілесні ушкодження потерпілому, підійшов ОСОБА_4 і стояв на відстані приблизно 50 метрів. Чому ОСОБА_4 не наносив ударів потерпілому сказати не може, оскільки попередня домовленість була, що всі троє будуть наносити удари. Коли в господарстві ОСОБА_15 включилось світло, вони двох почали тікати в сторону ОСОБА_4 . Підбігши до ОСОБА_4 , останній запитав, де сумка потерпілого, на що вони відповіли, що не забрали. Після цього ОСОБА_4 сказав, що потрібно забрати сумку потерпілого і ОСОБА_5 повернувся до потерпілого і забрав сумку, яка лежала на землі. В подальшому дану сумку передав для ОСОБА_4 . Після цього всі втрьох побігли до лісопосадки і зупинившись там роздивились, що знаходиться в рюкзаку. Після цього розділили все між собою. Зокрема, ОСОБА_4 забрав фотоапарат, зарядний пристрій та батарею, ОСОБА_6 мобільний телефон, а ОСОБА_5 гроші, шнур та навушники. Сумку, паспорт, чохол викинули на дерево. Викрадене заховав по місцю свого проживання в дровітні. Наступного дня по приїзду працівників поліції, ОСОБА_5 добровільно видав викрадені речі та розповів про обставини скоєного. Щиро розкаюється в скоєному. Суду також показав, що ініціатором вчинення даного злочину був ОСОБА_4 , якби йому не сподобався фотоапарат, який він побачив ще раніше у потерпілого, то ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ніколи не пішли б вчиняти даний злочин. Мама ОСОБА_5 повністю відшкодувала збитки потерпілому, пов"язані з його лікуванням та моральними переживаннями, а також відшкодувала кошти закладу охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину. Матеріальних претензій потерпілий до нього не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав показання, що повністю співпадають з показами обвинуваченого ОСОБА_5 . Зокрема, суду показав, що 21 травня 2016 року у вечірню пору доби в господарство ОСОБА_7 , де він також перебував, прийшов потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які обоє перебували в стані алкогольного сп"яніння. В той час у господарстві перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які всі разом стали відпочивати та вживати спиртне. Коли, він разом з ОСОБА_5 перебували на вулиці вказаного господарства, до них підійшов ОСОБА_4 , який запропонував їм побити ОСОБА_9 та забрати у нього фотоапарат. На пропозицію ОСОБА_4 вони погодились та вирішили, що коли ОСОБА_9 буде йти додому, то ОСОБА_6 має його проводити, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 будуть йти позаду і коли нікого зі сторонніх осіб не буде, всі троє мають нанести йому удари і забрати сумку. Тому приблизно о 01 годині, коли ОСОБА_9 вирушив іти додому, ОСОБА_6 став його проводити, а ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ішли позаду них. Тоді ОСОБА_5 через деякий час підбіг і наніс металевою трубою ОСОБА_9 один удар по плечах. ОСОБА_9 від удару сперся на велосипед, однак не впав. Вони втрьох злякалися і втекли. Рюкзака не вдалося забрати, оскільки він був на багажнику велосипеда і потерпілий тримав його. Перебуваючи в лісопосадці, ОСОБА_4 запропонував все таки завершити злочин та забрати рюкзак у ОСОБА_9 , на що всі втрьох погодились. Також прийшли до висновку, що ОСОБА_9 потрібно бити сильніше і більше разів, щоб «звалити» його з ніг і тоді забрати сумку. Після чого вони втрьох побігли за ОСОБА_9 . Однак, коли вони втрьох бігли за потерпілим, ОСОБА_4 відстав, оскільки не міг так швидко бігти, але всерівно рухався за ними. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілого наздогнали біля господарства ОСОБА_15 .. ОСОБА_5 першим вдарив потерпілого , від чого він впав. Тоді ОСОБА_5 наніс приблизно 6 ударів металевою трубою по голові потерпілого, а він наніс 4-5 ударів штахетиною по спині. В цей час, коли вони наносили тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_4 стояв на відстані приблизно 20 метрів і дивився. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп"яніння. Коли вони наносили удари ОСОБА_9 у господарстві ОСОБА_15 включилось світло і він з ОСОБА_5 почали втікати до ОСОБА_4 . Підбігши до ОСОБА_4 , останній запитав чи забрали сумку, на що вони відповіли, що ні. Після цього, ОСОБА_4 сказав, що сумку треба забрати. Тому, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 побігли до потерпілого і забрали сумку, яку потерпілий тримав біля себе. Хто саме забрав сумку він не бачив, але бачив, що сумку по дорозі, коли вони втрьох бігли до лісосмуги, ніс ОСОБА_4 . Біля лісу вони зупинились і розділили між собою викрадене, а саме фотоапарат та зарядні пристрої до нього взяв ОСОБА_4 , гроші та навушники взяв ОСОБА_5 , а він взяв телефон марки "Нокіа" без сім-картки та батарею до мобільного телефона. Сім-картку викинув ОСОБА_4 . Після цього, побачивши, що в сумці немає більше нічого корисного, вони викинули її на дерево. Викрадене він з ОСОБА_5 сховали у господарстві останнього. Наступного дня, коли до нього приїхали працівники поліції, він розповів про обставини вчинення злочину та добровільно видав майно ОСОБА_9 , яке було у нього. Щиро розкаюється в скоєному. Вибачення у потерпілого попросив. Його мама кошти, понесені потерпілим на лікування, відшкодувала повністю. Також відшкодовано кошти закладу охорони здоров"я на лікування потерпілого від злочину. Матеріальних претензій до нього потерпілий не має. Крім того, показав, що якби ОСОБА_4 не сподобався фотоапарат потерпілого, він та ОСОБА_5 не пішли би вчиняти даний злочин. Ініціатором вчинення злочину виступав ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та суду показав, що в травні 2016 року він в магазині с.Перекалі, Демидівського району, познайомився з потерпілим ОСОБА_9 . Разом вживали в магазині горілку та пиво. Пізніше разом з ОСОБА_9 пішли до господарства ОСОБА_7 , де спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. В даному господарстві знаходились також ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Під час розпивання спиртних напоїв в магазині с.Перекалі, Демидівського району та в будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_4 побачив у потерпілого ОСОБА_9 новий фотоапарат, яким він фотографував присутніх. ОСОБА_4 захотів даний фотоапарат відібрати у потерпілого для себе. З цією метою ОСОБА_4 вийшов на вулицю, де вже стояли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та запропонував їм забрати даний фотоапарат у ОСОБА_9 , на що всі троє погодились. Для цього вони втрьох домовились, що коли ОСОБА_9 буде йти додому, ОСОБА_6 має його проводити, а він з ОСОБА_5 має йти позаду і, коли нікого зі сторонніх осіб не буде, тоді вони мають нанести йому удари та забрати наявні у потерпілого речі. Коли, приблизно о 01 годині ночі ОСОБА_9 вирушив йти додому, ОСОБА_6 пішов його проводити, а він з ОСОБА_5 йшли позаду них. Дійшовши до території ферми, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_9 та вдарив його металевою трубою, яку підібрав біля паркану свого господарства, один раз по спині. Від даного удару ОСОБА_9 похилився на руль велосипеда, якого вів в руках та не впав. Після цього всі троє злякались і втекли від потерпілого. Сумку не змогли забрати, оскільки вона була на плечах у потерпілого. Зупинившись в лісопосадці, почали обговорювати подальші дії. Всі троє вирішили завершити все до кінця і все таки забрати сумку з речами у потерпілого. Для того всі вирішили, що ОСОБА_9 потрібно побити набагато сильніше, звалити його з ніг і тоді забрати сумку з речами. Після цієї розмови всі троє почали наздоганяти ОСОБА_9 . Оскільки ОСОБА_4 був у нетверезому стані і не зміг так швидко бігти, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тому що в нього боліло в боці, він від них відстав на деяку відстань, однак рухався в напрямку потерпілого, додому не пішов. Через деякий час побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повертаються від потерпілого та йдуть йому назустріч. При собі рюкзака потерпілого не мали. Тоді він сказав хлопцям повернутись і забрати сумку. ОСОБА_5 повернувся і забрав сумку, яку в подальшому передав йому. Він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшли в лісопосадку та почали роздивлятись, що є в сумці. ОСОБА_4 відразу сказав, що забере собі фотоапарат, що і зробив, від викрадених речей не відмовився. ОСОБА_5 забрав гроші, а ОСОБА_6 мобільний телефон. Сумку викинули на дерево. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_4 , що побили ОСОБА_9 металевою трубою та штахетиною. Викрадений фотоапарат заховав у себе вдома. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неповнолітніми не знав. На другий день по приїзду працівників поліції добровільно видав викрадені речі та розповів працівникам поліції про обставини вчинення злочину. Згоду на огляд господарства, в якому проживає давав його батько ОСОБА_19 , який проживає разом з ним в будинку своєї баби, його прабаби, 1921 року народження. Будинок належить прабабці, однак вона в силу свого віку, не могла вирішити питання пов"язані з оглядом господарства працівниками поліції. Речі видавав добровільно. Досудове слідство проводилось з участю адвоката ОСОБА_20 , його право на захист порушено не було. Під час проведення слідчого експеременту, в присутності адвоката, говорив правду, будь-якого тиску на нього ніхто не чинив. Вважає, що потерпілого не бив, сумки з речами не забирав, хоча викраденим розділився, а отже саме цього злочину не вчиняв. Просить визнати його не винним та виправдати. Крім того, ОСОБА_4 показав, що правдиві покази дає саме в судовому засіданні. Під час досудового слідства процесуальні документи підписував разом з адвокатом, однак не всі матеріали кримінального провадження читав. Суду показав, що приходив до потерпілого в лікарню, просив у нього вибачення, за те що забрав у нього фотоапарат. Будь-яких коштів на лікування потерпілому не надавав. Однак добровільно відшкодував кошти закладу охорони здоров"я, понесені на лікування потерпілого від злочину.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_8 суду показала, що на другий день після скоєного її син признався, що пограбував і побив хлопця. Відразу не сказав з ким. В поліції повідомив, що був разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 говорив, що також винен у вчиненні злочину, ходив просити вибачення самий перший до потерпілого. Вона особисто відшкодувала 1 000 грн. моральної шкоди для потерпілого та 475 грн. витрат за лікування на рахунок закладу охорони здоров"я. Син зробив належні висновки. Їй розповідав, що просто пішов під вплив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_7 суду показала, що з 21 на 22 травня 2016 року у вечірню пору доби ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були у неї вдома. Також був і потерпілий, який при них показував, що в сумці має фотоапарат, телефон та гроші. Сані- ОСОБА_21 та ОСОБА_5 їй розповідали, що ОСОБА_4 запропонував пограбувати ОСОБА_9 , на що вони погодились. Злочин вчиняли всі троє. ОСОБА_4 забрав собі фотоапарат. Вона особисто відшкодувала 1700 грн. потерпілому в рахунок матеріальної та моральної шкоди, а також 475 грн. витрат за лікування закладу охорони здоров"я. Спочатку були розмови з матір"ю ОСОБА_4 про відшкодування шкоди для потерпілого, однак у подальшому вони відмовились будь-що платити потерпілому за лікування.

Із показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що з 21 на 22 травня 2016 року вночі вона почула шум на вулиці біля свого будинку. Коли вийшла з будинку, то побачила побитого хлопця, який кликав на допомогу. Він їй розповідав, що його побили двоє осіб металевим ломом. На дорозі під парканом лежали його велосипед, шапка та штахетина. ОСОБА_9 повідомив їй, що в нього при собі був рюкзак з речами та паспортом, якого забрали. Також повідомив, що його побили з метою пограбування. Вона бачила, що в нього був побитий ніс, була розсічена в кількох місцях голова, обличчя та голова були окровавлені. Нікого поблизу будинку не бачила. Вона відразу викликала швидку допомогу.

З показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 вбачається, що приблизно в травні 2016 року вони були у господарстві ОСОБА_7 , відпочивали та вживали спиртне. До них прийшов ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які також вживали з ними спиртні напої. ОСОБА_9 при них, в присутності ОСОБА_4 , викидав вміст свого рюкзака на стіл. Там був фотоапарат, гаманець, мобільний телефон, зарядні пристрої та ще деякі речі. ОСОБА_9 фотографував всіх своїм новим фотоапаратом. Після того він всі речі зібрав в рюкзак і забрав з собою. У вечірню пору ОСОБА_9 пішов з господарства ОСОБА_7 у сторону с.Перекалі, Демидівського району. За ним слідом пішов і ОСОБА_4 .

У відповідності до норм статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд з`ясував думку в учасників судового провадження, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Суд визнав за необхідне дослідити всі докази по справі , а саме допитати потерпілого, неповнолітніх обвинувачених, повнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків, законних представників , представника служби у справах дітей та кримінальної поліції, дослідити письмові документи та матеріали кримінального провадження, дослідити речові докази по справі.

Допитавши обвинувачених, потерпілого , свідків, законних представників, заслухавши звіт про неповнолітніх обвинувачених служби у справах дітей Демидівської РДА, дослідивши матеріали кримінального провадження та речові докази по справі, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали свою вину у вчиненні даного злочину, дали послідовні покази як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні. Хоча обвинувачений ОСОБА_4 не визнав своєї вини в скоєному, суд вважає його винуватість доведеною. Зокрема , обоє обвинувачених показали, що ініціатором вчинення злочину був ОСОБА_4 . Він разом з потерпілим прийшли в господарство ОСОБА_7 , обоє попередньо і під час перебування в будинку ОСОБА_7 вживали спиртне. Потерпілий неодноразово демонстрував перед ОСОБА_4 свій новий фотоапарат, який був в нього в рюкзаку разом з іншими речами. Саме через бажання заволодіти даним фотоапаратом ОСОБА_4 запропонував обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинити напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння рюкзаком з речами потерпілого, на що всі троє погодилися. З цією метою було розподілено ролі- ОСОБА_6 проводить потерпілого, ОСОБА_22 з ОСОБА_4 ідуть позаду, ОСОБА_22 б`є потерпілого, а ОСОБА_4 мав забрати рюкзак . І коли їм не вдалося, як стверджують обвинувачені в суді, завершити злочин з першого разу, вони втрьох вирішують закінчити злочин, наздогнати потерпілого і нанести значно більше ударів потерпілому, зі значною силою, щоб збити його з ніг та забрати рюкзак з речами і розділити між собою. ОСОБА_4 не відмовляється від вчинення злочину , біжить наздоганяти потерпілого і хоча і не наносив удари безпосередньо потерпілому, однак зініціював завершити злочин та забрав разом з ОСОБА_23 рюкзак потерпілого з місця побиття останнього, заніс його в лісосмугу, де розділилися між собою майном, яким заволоділи в результаті розбійного нападу. Як показали в суді обоє неповнолітніх обвинувачених та потерпілий, після нанесених тілесних ушкоджень потерпілий опору ніякого не чинив і рюкзак, який лежав біля нього ОСОБА_22 забрав і передав для ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , коли відстав від ОСОБА_6 та ОСОБА_24 , не повернувся і не пішов додому, тобто не відмовився від вчинення злочину, а рухався в сторону потерпілого. Забрав, після побиття потерпілого неповнолітніми обвинуваченими, рюкзак з речами потерпілого на місці вчинення злочину, в подальшому розділився речами, забрав собі фотоапарат, зарядний шнур та зарядну батарею до нього та заховав в себе вдома. В подальшому все видав працівникам поліції. З наведеного суд робить висновок, що дії всіх трьох обвинувачених були охоплені єдиним умислом направленим на заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 на досудовому слідстві з участю захисника не заперечував свою причетність до скоєного злочину. Як показав потерпілий ОСОБА_25 обвинувачений ОСОБА_4 першим приходив в лікарню до нього просити вибачення. ОСОБА_4 також суду показав, що повністю відшкодував шкоду закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого.

Крім того винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується письмовими документами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, з протоколу огляду місця події ділянки вулиці Тиха с. Охматків Демидівського району поблизу господарства ОСОБА_15 від 22.05.2016 із ілюстративною фототаблицею (а.п. 15-20 т.1), вбачається, що в ході проведення зазначеної слідчої дії було виявлено відрізок металевої труби довжиною 58 см. та діаметром 2 см., відрізок деревини розмірами 120х5х3 см., які передані на відповідальне зберігання в камеру речових доказів Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

З протоколу огляду місця події господарства ОСОБА_19 від 22.05.2016 із ілюстративною фототаблицею (а.п. 24-30 т.1), слідує, що в ході проведення зазначеної слідчої дії було виявлено акумуляторну батарею марки «AVALANCHE 3.7V 850 mAh», цифровий фотоапарат марки «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, зарядний пристрій до цифрового фотоапарату «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER», що в подальшому передані потерпілому під розписку на відповідальне зберігання. Саме ці речі були відібрані у потерпілого під час його побиття неповнолітніми обвинуваченими.

З протоколу огляду місця події господарства ОСОБА_7 від 22.05.2016 із ілюстративною фототаблицею (а.п. 35-42 т.1), вбачається, що в ході проведення зазначеної слідчої дії було виявлено мобільний телефон марки «НОКІА 3110с», картка пам`яті microSD 2GB марки «Transcend», навушники «Nokia WH-101», шнур до зарядного пристрою, шнур USB, що передані потерпілому під розписку. Саме ці речі було відібрано у потерпілого в результаті застосування насильства обвинуваченими.

З протоколу огляду місця події земельної ділянки поблизу лісового масиву, що поблизу с. Перекалі Демидівського району Рівненської області від 22.05.2016 із ілюстративною фототаблицею (а.п. 46-53 т.1), слідує, що в ході проведення зазначеної слідчої дії було виявлено рюкзак, гаманець чорного кольору з написом «BALISA», картонна коробка з написом «Самсунг», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , що повернуті потерпілому ОСОБА_9 під розписку. Саме ці речі, як показали в суді всі троє обвинувачених були відібрані в потерпілого та викинуті в лісопосадці.

В судовому засіданні було досліджено протокол огляду грошових коштів від 27.05.2016 із ілюстративною фототаблицею (а.п. 43-44 т.1), які видав ОСОБА_5 що повернуті потерпілому ОСОБА_9 під розписку. Саме ці гроші, як показав обвинувачений ОСОБА_26 він забрав собі з гаманця потерпілого ОСОБА_9 .

В судовому засіданні було досліджено протоколи проведення впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 : ОСОБА_24 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - протокол проведення впізнання від 18.06.2016 (а.п. 62-64 т.1); протокол проведення впізнання від 18.06.2016 (а.п. 65-67 т.1); протокол проведення впізнання від 18.06.2016 (а.п. 68-70 т.1); в ході яких потерпілий впізнав серед пред`явлених осіб ОСОБА_26 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто осіб з якими перебував у господарстві ОСОБА_7 та показував їм рюкзак з своїми речами та вживав спиртне.

Під час проведення слідчого екперименту з підозрюваним ОСОБА_4 (протокол проведення слідчого експерименту від 02.08.2016 а.п. 210-218 т.1) ОСОБА_4 в присутності свого захисника та понятих розказав та показав на місці, як під час застілля в будинку ОСОБА_27 . ОСОБА_9 вихвалявся наявними у нього фотоапаратом і телефоном. В цей час ОСОБА_4 вийшов на перекур з хлопцями ОСОБА_23 і ОСОБА_6 та завів розмову про те, щоб заволодіти речами потерпілого, хто конкретно це запропонував сказати не може. Після цього ОСОБА_4 розповів, що вони з хлопцями домовились, що ОСОБА_6 проведе ОСОБА_9 до колишньої ферми поблизу с. Охматків Демидівського району, де вони поб`ють ОСОБА_9 та заберуть у нього його майно. ОСОБА_4 показав на місці, де він дочекався своїх спільників ОСОБА_24 та ОСОБА_6 на вулиці, як ОСОБА_6 пішов проводити ОСОБА_9 , а він з ОСОБА_23 ішов позаду. Дальше ОСОБА_4 показав та розповів, як ОСОБА_22 побіг в сторону ОСОБА_9 та наніс йому один удар відрізком труби, який знайшов по дорозі, по плечах. Від цього удару ОСОБА_28 не впав і вони, злякавшись, розбіглися. Через деякий час вони зібрались знову і вирішили бігти за ОСОБА_29 , щоб все таки відібрати в нього його речі, в сторону с. Охматків. У подальшому ОСОБА_4 розповів, що під час бігу в нього заболіло в боці і він відстав від хлопців, щоб сходити в туалет. Через деякий час, коли він рухався в сторону хлопців, які побігли за ОСОБА_29 він побачив, що йому назустріч біжать хлопці ОСОБА_30 - ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Оскільки перед тим він чув звуки боротьби, то зрозумів, що хлопці побили ОСОБА_9 та забрали в нього рюкзак. Однак він побачив, що в хлопців нічого в руках немає та сказав, щоб вони повернулись та забрали сумку, на що останні погодились. Коли хлопці принесли рюкзак, то вони всі втрьох побігли в напрямку лісу, де поділили викрадене, а рюкзак з іншим непотрібним для них майном викинули.

Під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 (протокол проведення слідчого експерименту від 02.08.2016 а.п. 219-236 т.1) ОСОБА_5 в присутності свого захисника, законного представника, понятих розповів та показав на місці обставини вчинення злочину. Зокрема розповів, як він та ОСОБА_6 ввечері 21 травня 2016 року перебували в нього вдома, грали комп`ютерні ігри. Через деякий час до них додому прийшов ОСОБА_28 , приймав участь в застіллі, вживав спиртне. Під час застілля вихвалявся своїм новим фотоапаратом. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_4 та в розмові на вулиці, яка відбувалася між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 хтось запропонував викрасти фотоапарат у ОСОБА_9 , або побити його та забрати фотоапарат. На цю пропозицію всі погодилися. Однак ОСОБА_6 сказав, що викрасти фотоапарат буде не легко, оскільки ОСОБА_33 має міцну тілобудову та фізично розвинутий, тому його потрібно побити так, щоб він був у відключці, щоб було легше забрати фотоапарат. На дану пропозицію всі погодилися та домовилися це зробити так: ОСОБА_6 мав провести ОСОБА_9 до самої ферми у с. Перекалі, а він спільно з ОСОБА_34 мали бити ОСОБА_9 , щоб той втратив свідомість і тоді всі разом мали забрати усі наявні в нього речі. Дочекавшись, коли ОСОБА_28 вирішить іти додому вони так і зробили. ОСОБА_6 почав наздоганяти ОСОБА_9 , щоб провести додому., а ОСОБА_22 , зачекавши на ОСОБА_35 , пішов з ним за ОСОБА_29 . Коли ОСОБА_6 підійшли до приміщення ферми, то ОСОБА_22 підбіг до ОСОБА_9 і, тримаючи двома руками металеву трубу, яку знайшов по дорозі, вдарив один раз ОСОБА_9 по спині. Від цього удару ОСОБА_28 похилився на руль велосипеда, та відразу став рівно. Побачивши, що він не впав, він почав тікати від нього, тримаючи в руках металеву трубу. Через кілька хвилин вони знову зібралися втрьох та почали обговорювати, що в них пішло не так. Під час розмови вони прийшли всі до висновку, що ОСОБА_9 потрібно бити набагато сильніше і більше разів, на що всі погодилися. Ця розмова тривала близько 2 хвилин. Після розмови вони всі втрьох побігли за ОСОБА_29 . Коли вони бігли, то ОСОБА_36 втомився та сказав, що його болить в боці і він буде іти пішки, проте він з ОСОБА_6 продовжували наздоганяти ОСОБА_9 . Через деякий час вони побачили ОСОБА_9 , який ладив велосипед. Пробігаючи біля чийогось господарства, ОСОБА_22 виламав штахетину, якою огороджено будинок, та передав її ОСОБА_6 , а сам в той час мав в руках металеву трубу. Наздоганяючи ОСОБА_9 , вони кричали до нього, щоб той зупинився. ОСОБА_22 першим наздогнав ОСОБА_9 та наніс йому один удар металевою трубою від чого той впав з велосипеда на землю, однак відразу підвівся. Тоді він вдарив його трубою в голову, від чого останній присів, та знову встав, після чого ОСОБА_37 вдарив ОСОБА_9 штахетиною по спині і він знову присів. Тоді ОСОБА_22 знову наніс удар потерпілому в область голови, яку він закривав руками. Після цього вони разом з ОСОБА_6 нанесли ще декілька ударів по голові та тулубу. ОСОБА_9 почав кликати на допомогу і вони злякалися та вирішили втікати, при цьому викинули штахетину та трубу. Відбігши від ОСОБА_9 , вони зустріли ОСОБА_35 , який відразу запитав про сумку, яку вони не забрали. Тоді вони, на вимогу ОСОБА_35 , повернулись і забрали сумку у потерпілого. Заволодівши сумкою, вони втрьох побігли до лісу, щоб розділити речі. ОСОБА_36 відразу забрав собі фотоапарат, зарядний пристрій до нього та батарею. ОСОБА_22 взяв собі гроші в сумі 57 гривень, а ОСОБА_6 мобільного телефона. Сумку з паспортом та іншими непотрібними речами викинули в кущі ( а.п. 219-236 т.1 ).

Під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 (протокол проведення слідчого експерименту від 02.08.2016) (а.п.237-257 т.1) неповнолітній обвинувачений в присутності свого захисника, законного представника та понятих розказав і показав на місці про обставини вчинення злочину. Зокрема розповів , як в господарство ОСОБА_38 прийшов ОСОБА_28 , а пізніше і ОСОБА_4 , розпивали спиртне. Він також був в цьому господарстві разом з ОСОБА_39 . Розповів, як ОСОБА_36 викликав його та ОСОБА_24 на вулицю, щоб поговорити і під час розмови вони втрьох вирішили викрасти, або побити ОСОБА_9 , щоб забрати в нього цифровий фотоапарат. Але він сказав хлопцям, що це зробити буде нелегко, оскільки ОСОБА_28 має міцну тілобудову, та є фізично розвинутим. Тоді вони вирішили побити ОСОБА_9 так , щоб той був у «відключці», щоб легше забрати фотоапарат. На дану пропозицію всі погодилися та домовилися зробити все наступним чином: ОСОБА_6 мав провести ОСОБА_9 до самої ферми у с. Перекалі, а ОСОБА_22 разом з ОСОБА_34 мали бити ОСОБА_9 , щоб той втратив свідомість, а тоді всі разом мали забрати сумку з речами потерпілого. В подальшому ОСОБА_40 - ОСОБА_31 розповів та показав на місці, як вони всі зібрались на вулиці, коли потерпілий вирішив іти додому. Як він проводив його до приміщення ферми, як ОСОБА_22 та ОСОБА_36 ішли позаду, а потім ОСОБА_22 , тримаючи в руках металевий прут наніс удар потерпілому по спині, від чого останній похилився на руль велосипеда, однак втримався на ногах. Від цього ОСОБА_22 злякався і почав втікати, ОСОБА_6 побіг за ним разом з ОСОБА_41 . Зустрівшись разом, вони почали обговорювати, що в них піщло не так. Після цього вони всі втрьох прийшли до висновку, що ОСОБА_9 потрібно побити сильніше та більше разів, на що всі троє погодилися. Після цієї розмови вони всі трьох почали наздоганяти потерпілого. Під час того, як вони бігли, ОСОБА_36 втомився і сказав їм, що буде іти пішки. Однак, він та ОСОБА_22 почали наздоганяти потерпілого. ОСОБА_22 по дорозі виламав із чийогось паркану штахетину та передав йому. Доганяючи потерпілого викрикували, щоб той зупинився. Однак, він почувши крики, почав втікати з велосипедом в руках. Далі ОСОБА_22 першим наздогнав потерпілого та вдарив його один раз трубою, в результаті чого потерпілий впав, але відразу підвівся та почав говорити до них, що у них буде проблема з поліцією. Але ОСОБА_22 в той момент вдарив його трубою по голові, від чого останній присів та знову встав. Тоді ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_9 штахетиною по спині і ОСОБА_33 знову присів. Тоді ОСОБА_22 знову наніс удар потерпілому в область голови, яку той прикривав руками. Після цього вони удвох нанесли ще кілька ударів по голові та тулубу потерпілого. Далі ОСОБА_6 розповів , що ОСОБА_28 почав кликати на допомогу і вони злякались і почали тікати, викинувши штахетину і металеву трубу біля потерпілого. Відбігши від потерпілого, вони зустріли ОСОБА_35 , який відразу запитав, чи вони забрали сумку, на що вони відповіли, що не забрали. Тоді ОСОБА_36 сказав, щоб вони повернулись і забрали сумку. ОСОБА_22 повернувся і забрав сумку у потерпілого і передав її для ОСОБА_42 . Заволодівши сумкою, вони втрьох відбігши метрів 500 зупинилися біля лісу і подивилися , що є в сумці. ОСОБА_36 відразу забрав собі фотоапарат, зарядний шнур до нього та батарею, ОСОБА_22 забрав собі гроші, а він мобільний телефон. Рюкзак, паспорт та інші речі викинули в кущі. (а.п. 237-257 т.1).

Із висновку експерта (судово-медична експертиза) №127 від 07.06.2016, вбачається, що у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: гематома в ділянці лівого ока, садно на обличчі, 4 забійні рани на волосяній частині голови, перелом кісток носа, з приводу яких він з 22 травня по 01 червня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Демидівської ЦРЛ, є результатом дії тупих предметів та предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитись від ударів руками, дерев`яною штахетою, металевою трубою 22 травня 2016 року і, згідно п. 2.1.3.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995), мають ознаки легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Для самовільного падіння на тверду поверхню чи виступаючі предмети ушкодження не характерні. Із тілом потерпілого близько 7-ми разів контактували травмуючі знаряддя. (а.п.93-94 т.1)

Даними висновку судово-товарознавчої експертизи, підтверджується вартість рюкзака - 150 гривень 00 копійок, в якому знаходилися мобільний телефон марки «НОКІА 3110с», вартістю 250 гривень 00 копійок, акумуляторна батарея марки «AVALANCHE 3.7V 850 mAh», вартістю 48 гривень 00 копійок, картка пам`яті microSD 2GB марки «Transcend», вартістю 40 гривень 00 копійок, навушники «Nokia WH-101», вартістю 50 гривень 00 копійок, цифровий фотоапарат марки «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, вартістю 100 гривень 00 копійок, гаманець чорного кольору з написом «BALISA» вартістю 120 гривень 00 копійок. (а.п.98-101 т.1).

В суді було досліджено письмові заяви обвинувачених про добровільну видачу речей, якими останні заволоділи в ході нападу на потерпілого (а.п. 22, 33, 34 т.1).

Відповідно до звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , складеного 04.10.2016 року та затвердженого службою у справах дітей Демидівської РДА, вбачається, що ОСОБА_43 навчається у Демидівському ВПУ-25 по спеціальності: «Муляр, штукатур, маляр». За час навчання проявив себе, як учень з середнім рівнем знань. За підсумками успішності за 1 курс навчання має середній бал успішності 6,4. Не байдужий до спорту, відвідує спортивні секції, змагання, займає призові місця. До виконання громадських доручень відноситься добросовісно. Приймає участь в громадському житті групи та училища. У вільний від навчання час, захоплюється футболом та шашками. При потребі допомагає батькам по господарству. Коло спілкувань ОСОБА_44 не містить людей з асоціальною поведінкою. Неповнолітній щиро розкаюється у вчиненому. Після вчинення злочину, а саме його розкриття, було відшкодовано спричинену шкоду. Сім`я, в якій виховується ОСОБА_45 , соціального супроводження не потребує. Перевиховання в родині доцільне та відповідає інтересам дитини. /а.п.168-169 т.2/.

Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 складеного 04.10.2016 року та затвердженого службою у справах дітей Демидівської РДА, вбачається, що ОСОБА_6 навчається у Демидівському ВПУ-25 по спеціальності: «Муляр, штукатур, маляр». За час навчання проявив себе, як учень з середнім рівнем знань. За підсумками успішності за 1 курс навчання має середній бал успішності 5,1. До виконання громадських доручень відноситься добросовісно. У вільний від навчання час, проводить свій час з друзями. При потребі допомагає батькам по господарству. Коло спілкувань ОСОБА_46 не містить людей з асоціальною поведінкою. Неповнолітній щиро розкаюється у вчиненому. Після вчинення злочину, а саме його розкриття, було відшкодовано спричинену шкоду. Сім`я, в якій виховується ОСОБА_47 , соціального супроводження не потребує. Перевиховання в родині доцільне та відповідає інтересам дитини. /а.п.170-171 т.2/.

В судовому засіданні було досліджено речові докази - рюкзак, мобільний телефон марки «НОКІА 3110с», акумуляторна батарея марки «AVALANCHE 3.7V 850 mAh», картка пам`яті microSD 2GB марки «Transcend», навушники «Nokia WH-101», цифровий фотоапарат марки «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, гаманець чорного кольору з написом «BALISA», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , чоловіча кепка та грошові кошти в сумі 57 гривень, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 під розписку, та відрізок металевої труби довжиною 58 см. та діаметром 2 см., відрізок деревини розмірами 120х5х3 см. Потерпілий підтвердив в судовому засіданні , що саме цими речами заволоділи обвинувачені під час нанесення йому тілесних ушкоджень. Аналогічні показання дали в суді всі троє обвинувачені. Крім того суду показали, що дані речі переховували в себе вдома та добровільно видали працівникам поліції. Обвинувачені ОСОБА_22 та ОСОБА_6 при огляді речових доказів вказали , що саме цією металевою трубою та штахетиною наносили удари потерпілому. ОСОБА_36 підтвердив, що саме той, або ж подібний на нього відрізок металевої труби, мав при собі ОСОБА_22 , коли наносив удари потерпілому.

Під час судового розгляду даної справи, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимими доказами протокол огляду місця події від 22.05.2016 року господарства ОСОБА_19 , що в с. Перекалі Демидівського району, де під металевою бляхою хліва було виявлено цифровий фотоапарат «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, зарядний пристрій до нього та батарея, а також постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів, про що наголосив і в судових дебатах. Свою позицію мотивує тим, що господарство, в якому проживає ОСОБА_4 належить його прабабі ОСОБА_48 , а отже вона мала давати згоду на огляд даного господарства, а не батько обвинуваченого ОСОБА_19 . Тобто дані докази отримані з порушенням норм кримінально процесуального кодексу України.

Суд вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

У відповідності до ст. ст. 89, 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Так, згідно ч.1 ст. 26 КПК України, одним із засад кримінального провадження є диспозитивність і, відповідно до нього, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду даної справи обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні наголосив, що в добровільному порядку видав працівникам поліції фотоапарат «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, зарядний пристрій та батарею. В судовому засіданні було досліджено заяву ОСОБА_4 щодо добровільної видачі вказаних речей.(а.п. 22 т.1). Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що згоду на огляд господарства в якому він проживає разом із своєю сім`єю надавав його батько ОСОБА_19 , оскільки прабабця в силу свого віку, не могла вчиняти дії, пов`язані з оглядом господарства, по стану здоров`я вона більше лежить, ніж пересувається по хаті, часто в силу свого віку буває в збудженому стані. Будинок по погосподарській книзі належить прабабці ОСОБА_48 , 1921 року народження. Однак батько разом із сім`єю постійно проживає в ньому та здійснює догляд за своєю пристарілою бабцею. В судовому засіданні було досліджено заяву ОСОБА_19 від 22 травня 2016 року, згідно якої він дозволив працівникам поліції оглянути належне йому господарство, яке знаходиться за адресою с. Перекалі Демидівського району без ухвали суду (а.п.21 т.1). Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи , яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно довідки Княгиненської сільської ради №765 від 15.07.2016 року житловий будинок за адресою с. Перекалі Демидівського району згідно погосподарської книги рахується за ОСОБА_48 , 1921 року народження.(а.п. 23 т.1).

Згідно довідки характеристики Княгиненської сільської ради №505 від 23 травня 2016 року ОСОБА_4 проживає за адресою с. Перекалі Демидівського району в будинку своєї прабаби ОСОБА_48 , 1921 року народження разом з нею, батьком ОСОБА_19 ,1968 року народження, матір`ю ОСОБА_49 ,1971 року народження, сестрами ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та братом ОСОБА_52 (а.п.129 т.1).Отже з цього слідує, що батько обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_19 є володільцем житлового будинку в с. Перекалі Демидівського району і мав право надавати згоду на огляд господарства. Відповідно до ст. 237 КПК України слідчий з метою виявлення, фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні даної слідчої дії мають право робити заяви, що підлягають внесенню до протоколу. Як вбачається з протоколу огляду місця події жодних заяв та клопотань під час проведення даної слідчої дії від учасників не надходило. (а.п.24 т.1). Враховуючи наведене суд приходить до висновку , що дані слідчі дії проведені без порушення норм кримінально-процесуального кодексу, а отже є допустимими доказами в справі.

Інші досліджені судом докази сторонами кримінального провадження не оспорювалися, є такими , що зібрані у відповідності до вимог кримінально-процесуального кодексу України та підтверджують винуватість обвинувачених у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, вчинений всіма трьома обвинуваченими відноситься до категорії тяжких злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини та те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив будучи неповнолітнім, збитки відшкодував повністю, а також те, що потерпілий йому все пробачив, суд відносить дані обставини до виключних, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з врахуванням особи обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується ( а.п. 158, 161 т.1 ) рахує за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України , нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України.

Крім того , враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд рахує за необхідне призначити покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням ст.ст. 75 , 104 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини та те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив будучи неповнолітнім, збитки відшкодував повністю, а також те, що потерпілий йому все пробачив, суд відносить дані обставини до виключних , які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з врахуванням особи обвинуваченого , який характеризується виключно з позитивної сторони (а.п 188, 191 т.1) рахує за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі , передбаченої санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.

Враховуючи те, що санкція ч.2 ст.187 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, суд беручи до уваги те, що злочин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинений у неповнолітньому віці, враховуючи вимоги ст. 98 КК України, вважає за необхідне не застосовувати до них додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини, що обтяжують його покарання відповідно до ст. 67 КК України, зокрема, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочину. До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить відшкодування шкоди закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до вироку Демидівського районного суду від 17 липня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання і встановлено іспитовий строк 1 рік (а.п.124-125 т.1, а.п.120т.1 ). Відповідно до повідомлення начальника Демидівського РС КВІ управління ДПтС України в Рівненській області від 21.06.2016 року ОСОБА_4 перебуває на обліку підрозділу з 25.08. 2015 року у зв`язку з вироком Демидівського районного суду від 17.07.2015 року, де його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку 1 рік.(а.п.122 т.1).

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони (а.п.129 т.1 ).

З акту медичного обстеження Демидівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 зловживає алкоголем зі щкодою для здоров`я ( а.п.131 т.1). Судом встановлено, що потерпілий не пробачив обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєне.

Саме за таких обставин, суд рахує за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі реально в межах санкції ч.2 ст.187 КК України із застосуванням і додаткового покарання. Також, враховуючи те, що злочин ОСОБА_53 вчинив у період іспитового строку, до повного відбування покарання за попереднім вироком, суд рахує за необхідне призначити покарання за новим вироком із застосуванням ст. ст. 71, 78 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку повинен зазначити рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі більше як на три роки, і те, що суд прийшов до висновку про необхідність призначення саме такого покарання, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 який характеризується з негативної сторони, ніде не працює, не навчається, злочин вчинив в період іспитового строку встановленого за попереднім вироком, тобто в період непогашеної судимості, суд прийшов до висновку про наявність ризиків передбачених п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених п.п.1,2,6,8 ч. 1 ст.178 КПК України , що враховуються при обранні запобіжного заходу та вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-374, 485, 487 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69, Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 ( роки) роки, відповідно до ст. 98 КК України-без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки, відповідно до ст. 98 КК України- без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців, з конфіскацією майна.

На підставі ст. ст. 71, 78 Кримінального кодексу України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 17.07.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту, тобто з дня проголошення вироку суду.

Речові докази: - рюкзак, мобільний телефон марки «НОКІА 3110с», акумуляторна батарея марки «AVALANCHE 3.7V 850 mAh», картка пам`яті microSD 2GB марки «Transcend», навушники «Nokia WH-101», цифровий фотоапарат марки «OLYMPUS M-750 ALL WEATHER» 7.1 megapixel, гаманець чорного кольору з написом «BALISA», картонна коробка з написом «Самсунг», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , чоловіча кепка та грошові кошти в сумі 57 гривень, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 під розписку, - передати йому у власність;

- відрізок металевої труби довжиною 58 см. та діаметром 2 см., відрізок деревини розмірами 120х5х3 см., що знаходяться в Демидівському районному суді - знищити.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя