АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, 16 березня 2017 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василівка, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27. ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України

за участю: прокурорів захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 47 хв. 15 квітня 2017 року із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 грн.

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, наявність постійного місця проживання, майновий стан, та прийшов до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні буде недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем реєстрації або особистого зобов`язання.
Адвокат вважає оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, присутнє істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Так, на думку захисника, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень взагалі не обґрунтована жодним доказом, окрім показань свідків - співробітників правоохоронних органів.
Як зазначає сторона захисту, ОСОБА_5 ніколи не був ні засновником ні директором ні головним бухгалтером перелічених в клопотанні суб`єктів підприємницької діяльності, і в такому разі, на думку захисту, не можна інкримінувати особі ст. 212 КК України. Крім того, фірми які нібито використовував ОСОБА_5 на даний час діючі, не визнані фіктивними.

Автор апеляційної скарги вважає, що застосований запобіжний захід не відповідає особі підозрюваного, та зазначає, що відносно ОСОБА_5 цілком можливо було б застосувати домашній арешт в нічний час доби за місцем реєстрації в м. Запоріжжя, або особисте зобов`язання.

Крім того, адвокат в своїй апеляційній скарзі посилаєтьсь на порушення права на захист, оскільки протокол затримання ОСОБА_5 складений до приїзду його адвоката і всупереч ст. 104, ч. 4 ст. 213 КПК України, адвоката не було викликано вчасно. ОСОБА_5 не дали подзвонити під час затримання, в порушення ст. 213 КПК України не було повідомлено родичів про його затримання, не було роз`яснено ОСОБА_5 його права.

Разом з тим, захисник зазначає, що є незрозумілим взагалі на якій підставі запобіжний захід розглядався у Печерському районному суді міста Києва, оскільки підслідність відноситься за податковими органами. Постанова про визначення підслідності за Департаментом спеціальних розслідувань ГПУ не було додано, а тому це питання і досі залишається відкритим.

На думку сторони захисту, ризики передбачені ст. 177 КПК України також не доведені з посиланням на конкретні докази.

Крім того, в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Адвокат також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що на утриманні у ОСОБА_5 перебуває дитина та колишня дружина, не взято до уваги і стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що він має захворювання, та вимушений постійно вживати препарати, які можна виписати лише з дозволу лікаря.
Крім того, сторона захисту стверджує, що застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів є непомірною для ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 28 листопада 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003718, за фактом підприємництва, що призвело до заподіяння великої матеріальної шкоди державі та організації ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
26 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000345 від 01 лютого 2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, тобто в організації вчинення фіктивного підприємництва, а саме організації створення та придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичної особи) товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (ідентифікаційний код 39541635), з метою прикриття незаконної діяльності (шляхом письмового вручення повідомлення про підозру близьким родичам останнього та направлення за всіма відомими адресами такого повідомлення).
04 жовтня 2016 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.
07 жовтня 2016 року постановою заступника Генерального прокурора Україна продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000345 до чотирьох місяців.
21 жовтня 2016 року вказане повідомлення про підозру ОСОБА_5 отримав особисто.
28 листопада 2016 року з матеріалів досудового розслідування №0000345 виділено матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 в окреме провадження в оригіналах та копіях, виділеним в окреме провадження, матеріалам досудового розслідування в Єдиному реєстрі досудових розслідувань якому присвоєно № 0003718.
Того ж дня підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
30 листопада 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003718 зупинено на підставі п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 208 КПК України.
06 лютого 2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003718 відновлено, у зв`язку з потребою у проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій, на підставі ст. 282 КПК України.
09 лютого 2017 року внесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
13 лютого 2017 року начальник першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотаннями, відповідно, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 та про застосування до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
15 лютого о 15 год. 47 хв. ОСОБА_5 затримано та в подальшому йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалю слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Посилання захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри пред`явленої його довірителю, є безпідставними, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Що стосується посилань в апеляційні скарзі на ті обставини, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі взагалі не посилався та не встановив обставини, які підтверджують існування ризику, зазначеного у клопотання про застосування запобіжного заходу, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі всі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого безсумнівного підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, тяжкості злочинів, визначив заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000 грн., що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. З таким твердженням слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 47 хв. 15 квітня 2017 року із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 480 000, 00 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1293/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1