Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/363/17
Провадження №: 1-кп/332/84/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любицьке, Новомиколаївського району, Запорізької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем КП «Наше місто», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
6 листопада 2016 року, ОСОБА_6 , діючи навмисно, без передбаченого законом дозволу, переніс із приміщення своєї квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , до ЗДП «Кремнійполімер», розташованого по вулиці Теплічній 7 в м. Запоріжжі, предмет, зовні схожий на ніж, якій згідно висновку експерта № 573-З від 24.11.2016 року є мисливським ножем спеціального подвійного призначення, колючо-ріжучої дії, відноситься до холодної зброї, який приблизно о 14 годині того ж дня, був вилучений працівниками поліції.

Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування24 січня 2017 року між прокурором та обвинуваченим, в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,4 ст.358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314,373,374,394,474 та 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Затвердити по кримінальному провадженню угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначивши покарання ШТРАФ в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) грн.

Речові докази два предмети, схожі на ножі, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1