справа №619/821/16-к
провадження №1-кп/619/267/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого-суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора обвинуваченогоОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі обвинувальний акт у відношенні
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгород РФ, громадянина РФ, не працюючого, не одруженого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.09.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.185 ч,1 КК України до 100 годин громадських робіт, які на теперішній час не відбуті,
обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ст.389 ч.2 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
28.09.2015 року ОСОБА_4 1976 року народження було засуджено Дергачівським районним судом за ст.185 ч.І КК України та йому призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, про що останній був обізнаний. В подальшому, 10.12.2015 року ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис з вироком суду, порядком та умовами відбування покарання, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, в разі ухилення від відбування покарання. 10.12.2015 року ОСОБА_4 було видане направлення до Русько-Лозівської сільської ради, згідно якого останній повинен приступити до відпрацювання покладених на нього судом громадських робіт з 11.12.2015 року.
ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, всупереч вироку суду, не приступив до відпрацювання громадських робіт в установлений строк і до теперішнього часу
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини вчиненого злочину так як це викладено вище, та підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, дії обвинуваченого які виразилися в ухиленні від відбуття громадських робіт, особою засудженою до цього покарання, суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України
Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановив, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно ст.66 КК України, суд визнає те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному злочині.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості та всі обставини вчиненого злочину, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття. Суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання в виді арешту.
Крім того, ОСОБА_4 було призначено покарання вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26.04.2016 року, а злочин по теперішньому кримінальному провадженню був вчинений після постановлення вказаного вироку, тому підлягає застосуванню ст. 71 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків та до покарання, визначеного за теперішнім вироком, частково прилучити не відбуте покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26.04.2016 року, а остаточно призначити покарання у виді трьох місяців і десяти днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати, а затим спрямувати його у Харківську установу виконання покарань № 27.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, встановлених ст.394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1