АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1003/17 Справа № 202/1305/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, громадянина України, освіта середня, який тимчасово не працює, одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, не зареєстрований, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.10.2014 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України визнано винним та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 27.06.2016 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю покарання;

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він,приблизно о 18 год. 55 хв.01.12.2016 року, перебуваючи у приміщенні магазину «У тещі», розташованого за адресою: місто Дніпро пр. П. Калнишевського, 34-А, зустрів раніше малознайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якого побачив мобільний телефон марки «Леново К5» у корпусі чорного кольору, який визначив як предмет своїх злочинних дій та вирішив заволодіти ним.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, ОСОБА_7 , діючи повторно, у цей же день, о 19 год. 00 хв., підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та шляхом зловживання довірою, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у нього мобільний телефон марки «Леново К5», на що потерпілий відповів згодою і передав йому свій мобільний телефон в комплекті вартістю 4600 грн. 87 копійок та з місця злочину зник.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 12.01.2017 року /приблизно о 10 год. 10 хв., маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де зустрівся з невстановленою слідством особою, у якої за 100 гривень купив медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною світло - коричневого кольору (опій ацетильований) до відмітки 1,8 мл, та поклав до лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки.
В той же день, 12 січня 2017 року, знаходячись поблизу будинку № 4 по вулиці Осіння в м. Дніпро, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, які в ході його особистого огляду, виявили та вилучили з лівої внутрішньої кишені куртки медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною світло - коричневого кольору до відмітки 1,8 мл, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0668 г., який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в судовому засіданні йому не було належним чином роз`яснено ст. 349 КПК України, не було під його особистий підпис вручено клопотання про застосування щодо нього ст. 349 КПК України. Вказує, що в судовому засіданні не були опитані свідки, поняті та потерпілі. Також вказує, що під час досудового слідства слідчим були допущенні численні порушенні, які вплинули на неправильні висновки суду. Вважає, що його навмисно позбавили права на судове слідство, оскільки могло би було бути виявлено багато невідповідностей та грубих порушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважав її необґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.190 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, в частині допиту обвинуваченого, та дослідження даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції належно не роз`яснив йому змісту ст.349 КПК України, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так з технічного засобу та журналу судового засідання видно, що головуючим по справі належно роз`яснено положення ст. 349 КПК України і ОСОБА_7 після визнання себе винуватим, пояснив, що не оспорює фактичні обставини справи, визнає свою вину та при обговоренні питання щодо порядку подальшого дослідження доказів обвинувачений зазначив, що у зв`язку з визнанням ним своєї вини, необхідності виклику та допиту інших свідків сторони обвинувачення немає та необхідно провести дослідження доказів в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні погодився на проведення судового розгляду у порядку ч.3 ст.349 КПК України, та зазначив, що він розуміє зміст зазначених вимог КПК України, та що йому роз`яснені наслідки їх застосування, зокрема і те, що він буде позбавлений можливості оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які він не оспорює. Після цього ніхто з учасників кримінального провадження в тому числі й ОСОБА_7 , не заявляли про те, що їм не роз`яснено зміст положень ч.3 ст.349 КПК України тане заявляли про незрозумілість прав.

Під час судового засідання 21.03.2017 року судом повторно ставилось питання про можливість закінчення судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Під час обговорення цього питання обвинувачений ОСОБА_7 також наполягав на необхідності закінчення судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України та не вбачав підстав для зміни встановленого порядку дослідження доказів у зв`язку з повним визнанням своєї вини, просив суд перейти до судових дебатів, такої ж думки дотримувався й прокурор.

На підставі цього, колегія суддів приходить до висновку, що суд належно роз`яснив учасникам судового розгляду процесуальні права, з`ясував у сторін чи правильно вони розуміють зміст обставин, які ними не оспорювались, наслідки того, що вони не будуть досліджені судом, і не мав підстав сумніватися у добровільності їх позиції.

Тому, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, ОСОБА_7 не має право оскаржувати обставини кримінального провадження. доведеність вини та інше, окрім скарги щодо призначення покарання.

Як видно з вироку, суд при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий, був звільнений по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, а продовжував вчиняти злочини, в тому числі проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Призначене обвинуваченому покарання за видом і розміром відповідає вимогам ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості та даних про особу ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення або суттєво вплинути на його суть, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої обвинувачениим ОСОБА_7 апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а для обвинувачених, що тримаються під вартою з моменту отримання копії рішення.

Судді апеляційного суду: