н/п 1-кп/640/822/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашино Новосибірської області Російської Федерації, громадянина України, який має середню освіту, холостий, не працює, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочин, останній раз 05.07.2016 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
04 вересня 2016 року о 15 год. 57 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні магазину «Сумки», розташованого на території ТЦ «Рост» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 142-А, де торгову діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельної вітрини належний ФОП ОСОБА_7 товар, а саме сумку чоловічу ТМ «KARYA», вартістю 2300 грн. 10 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №124 від 21.09.2016 та сховав її в свою спортивну сумку, яка була при ньому та не сплативши за вказаний товар покинув територію даного магазину. Однак, на виході з ТЦ «Рост» за лінією антикрадійних воріт ОСОБА_6 був зупинений працівниками вищезазначеного торгівельного центру, в зв`язку з чим ОСОБА_6 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, чим міг спричинити ФОП ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 2300 грн. 10 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 04.09.2016 р. вдень він повертався від свого знайомого, який мешкає в районі станції метро «Київська». Зайшов до ТЦ «Рост», піднявся на другий поверх, де знаходиться магазин «Сумки». В магазині побачив, що на чоловічій сумці відсутня антикрадійна кліпса, тому вирішив вкрасти сумку та поклав її в свою сумку. Після чого вийшов з магазину і хотів вийти на улицю, але на виході з ТЦ «Рост» за лінією антикрадійних воріт був затриманий охоронником торгівельного центру, який викликав поліцію. ОСОБА_6 зізнався, що скоїв крадіжку і повернув викрадену сумку. В скоєному кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, положення ст. 349 КПК України їм роз`яснені, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються. Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, холостий, не працює, характеризується негативно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, до відбуття покарання за попереднім вироком знов вчинив корисливий злочин, за який засуджується, тому саме покарання у вигляді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 застосуванню підлягає ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_6 засуджується за кримінальне правопорушення, яке він вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 р.
Також судом при визначенні остаточного покарання враховуються вимоги ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі, також врахує вік ОСОБА_6 та стан його здоров`я, відсутність постійного місця роботи, його репутацію та майновий стан, наявність непогашених судимостей та застосовує до обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитись від відбування покарання, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 128, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду Харківської області від 05.07.2016 р. у вигляді 2 місяців арешту, що згідно ст.72 КК України відповідає 2 місяцям позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 /одного/ року 8 /восьми/ місяців позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обравши ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 17 лютого 2017 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня обрання запобіжного заходу, тобто з 19 грудня 2016 року.
Речові докази: сумку чоловічу ТМ «KARYA» залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1