Справа №295/2797/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб, -
Заявник звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «БМВ-530», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .
Заявник в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому. Зауважив, що всі необхідні експертизи по кримінальному провадженню проведені, технічний стан автомобіля досліджено.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні під час винесення рішення справи покладався на розсуд суду. Вказав, що по кримінальному провадженню проведено слідчий експеримент за участі потерпілого та водія, призначено технічну та автотехнічну експертизи, автомобіль оглянутий експертом, цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Нормами ч. 10 ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.
Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2017 року накладено арешт на автомобіль марки «БМВ 530», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив, що в ході досудового розслідування проведено ряд експертиз, зокрема, технічну експертизу, автотехнічну експертизу, судово-медичну експертизу, проведено слідчий експеримент за участю потерпілого та водія транспортного засобу, цивільний позов не заявлено.
З огляду на те, що по кримінальному провадженню проведено всі необхідні експертизи, що не заперечувалось слідчим в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту потреба відсутня, утримання арештованого транспортного засобу є порушенням прав власника ОСОБА_5 , а тому клопотання про скасування арешту з транспортного засобу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задоволити .
Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2017 року, на автомобіль марки «БМВ 530», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .
Зобов`язати слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 та уповноважених осіб за місцем зберігання вказаного вище транспортного засобу безоплатно повернути ОСОБА_5 автомобіль марки «БМВ 530», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1