Справа № 450/1380/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/270/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, вдівця, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.03.2015 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.125 КК України 180 годин громадських робіт (знятий з обліку 22.07.2015р. по відбуттю громадських робіт), -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представники потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
цим вироком цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України

Вирішено питання з процесуальними витратами по справі за проведення експертних досліджень та речовими доказами.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирався.

ОСОБА_6 , 06 лютого 2016 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням «Львів-Пустомити» у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі 77 м від початку населеного пункту с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Р. 1 п.п. 1.2; 1.5 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.3 (підпунктів «б», «д»), 2.9 підпункт «а»); Р. 12 п.п. 12.1; 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР України, а також розділу 34 (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю приблизно 95 км/год., на заокругленні дороги ліворуч по напрямку його руху, що є перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості 60 км/год, втратив контроль над рухом керованого ним транспортного засобу, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги і, як наслідок, виїзду на зустрічну смугу руху та зіткнення із автомобілем «Peugeot Boxer» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

У результаті порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 :

пасажир автомобіля «RenaultLogan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_15 отримала, тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови та тулубу, крововиливу в м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку, множинних переломів ребер, перелому тазу розриву селезінки, печінки, крововиливу у внутрішні органи, від яких вона померла на місці;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому епіфізу лівої плечової кістки із зміщенням фрагментів, заднього вивиху лівого стегна, забою грудної клітки з забоєм серця та не коронарною ішемією по задній стінці лівого шлуночка, струсу головного мозку, садна потиличної ділянки, 2 саден на обличчі які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження у вигляді підвивиху другого шийного хребця без порушення функції спинного мозку, синця задньої поверхні правого плеча, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3 та 4 ребер зліва, рани на голові забою м`яких тканини грудної клітки та лівого плечового поясу, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

водій автомобіля «Peugeot Boxer» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого надколінника з раною над ним та забій м`яких тканин грудної клітки з обидвох сторін, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу функції лівої ноги.

У прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, перебуває порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, а саме:

Підпункт 1.2. ПДР, згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

Підпункт 1.5 ПДР згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

Підпункт 1.10 ПДР в частині визначення термінів безпечної швидкості, згідно якого це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; та терміну небезпека для руху це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Підпункт 2.3 («б», «д») ПДР згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Підпункт 2.9 («а») ПДР згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

Підпункт 12.1 ПДР згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Підпункт 12.4 ПДР згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Підпункт 12.4 («б») ПДР згідно якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість у населених пунктах.

Вимоги розділу 34 ПДР в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_15 , та тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року прокурор ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наслідків та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та потерпілої, думку потерпілої ОСОБА_9 на підтримку своєї апеляційної скарги та прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційні скарги прокурора та потерпілої та просили вирок суду залишити без змін, ОСОБА_11 , який заперечив апеляційні скарги прокурора та потерпілої, ОСОБА_10 , який поклався на розсуд суду дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілої та прокурора слід задовольнити виходячи з наступного.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 , 06 лютого 2016 року приблизно о 22 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням «Львів-Пустомити» у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі 77 м від початку населеного пункту с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Р. 1 п.п. 1.2; 1.5 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.3 (підпунктів «б», «д»), 2.9 підпункт «а»); Р. 12 п.п. 12.1; 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР України, а також розділу 34 (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю приблизно 95 км/год., на заокругленні дороги ліворуч по напрямку його руху, що є перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості 60 км/год, втратив контроль над рухом керованого ним транспортного засобу, що призвело до виїзду за межі проїзної частини дороги і, як наслідок, виїзду на зустрічну смугу руху та зіткнення із автомобілем «Peugeot Boxer» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_14 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

У результаті порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 :

пасажир автомобіля «RenaultLogan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_15 отримала, тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови та тулубу, крововиливу в м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку, множинних переломів ребер, перелому тазу розриву селезінки, печінки, крововиливу у внутрішні органи, від яких вона померла на місці;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому епіфізу лівої плечової кістки із зміщенням фрагментів, заднього вивиху лівого стегна, забою грудної клітки з забоєм серця та не коронарною ішемією по задній стінці лівого шлуночка, струсу головного мозку, садна потиличної ділянки, 2 саден на обличчі які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження у вигляді підвивиху другого шийного хребця без порушення функції спинного мозку, синця задньої поверхні правого плеча, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

пасажир автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3 та 4 ребер зліва, рани на голові забою м`яких тканини грудної клітки та лівого плечового поясу, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

водій автомобіля «Peugeot Boxer» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого надколінника з раною над ним та забій м`яких тканин грудної клітки з обидвох сторін, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу функції лівої ноги.

У прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, перебуває порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, а саме:

Підпункт 1.2. ПДР, згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

Підпункт 1.5 ПДР згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

Підпункт 1.10 ПДР в частині визначення термінів безпечної швидкості, згідно якого це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; та терміну небезпека для руху це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Підпункт 2.3 («б», «д») ПДР згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Підпункт 2.9 («а») ПДР згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

Підпункт 12.1 ПДР згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Підпункт 12.4 ПДР згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Підпункт 12.4 («б») ПДР згідно якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість у населених пунктах.

Вимоги розділу 34 ПДР в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_15 , та тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.409 КПК України підставами для скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних у справі доказах, і ніким з учасників процесу не оскаржується.

Однак, на думку колегії суддів, висновок суду про можливість застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України є необґрунтованим.

На переконання колегії суддів, доводи прокурора та потерпілої в апеляційних скаргах щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості, зокрема безпідставного застосування ст. 75 КК України заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання. Необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обґрунтовуючи свій висновок про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання і про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд у вироку врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, кількість порушених обвинуваченим пунктів Правил дорожнього руху України і незважаючи на необережну форму вини, враховував незворотність тяжких наслідків вчиненого діяння: смерть людини та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також судом першої інстанції врахована оцінка скоєному та ставлення до скоєного обвинуваченим, його бажання поступово відшкодувати завдані збитки, дані про його особу, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному, наркологічному диспансері не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілих щодо виду і міри покарання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та часткове визнання вини та обставини, що обтяжують покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак вказані обставини, на які як на підставу звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання покликався суд першої інстанції, належало врахувати при призначенні покарання останньому у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а не як такі, які дають підстави для застосування вимог ст. 75 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, незважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_19 та спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 не відшкодував збитки потерпілим, безпідставно застосував вимоги ст.75 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої ОСОБА_9 про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, що полягає у неправильності звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому вирок суду першої інстанції в частині звільнення від відбування покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційні скарги прокурора ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_9 - задоволити.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги упродовж трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді