Справа № 570/2004/17
номер провадження 1-кп/570/181/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,.
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000051 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодружений є військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу, який є солдатом, сержантом з матеріального забезпечення мінометної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який є раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби у Збройних Силах України за контрактом осіб рядового складу від 25 лютого 2016 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 30 березня 2017 року близько 08 години 00 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які тимчасово дислокувалися на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і до 15 травня 2017 року обов`язки військової служби не виконував. 15 травня 2017 року добровільно з`явився у місце постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, визнав повністю і суду показав, що 30 березня 2017 року близько 08 години 00 хвилини з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які тимчасово дислокувалися на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 (Рівненський загальновійськовий полігон) і до 15 травня 2017 року обов`язки військової служби не виконував, а знаходився за місцем свого проживання. 15 травня 2017 року добровільно з`явився у місце постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали в самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором не заявлено, а судом встановлено не було.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок - періодично з`являтися на реєстрацію до командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку звільнення із військової служби - до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого на час проходження військової служби покласти на командира військової частини за місцем проходження такої служби, а у випадку звільнення з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1