№1-кс/760/5343/17
(№760/2600/17)

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Досудовим слідством встановлено, що Арбітражний керуючий КС «Ворзель» зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди, в порушення вимог ч. 2 ст. 3 та абз. 4, 5, 6 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», ст. 8, 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 25 Методики оцінки майна, абз. 4 п. 2 Методики оцінки об`єктів оренди, п.п. 56, 58, 60, 62 Національного стандарту №1, відчужив державне майно КС «Ворзель» на користь ТОВ «Азія Лайн» без дотримання Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, без проведення конкурсу, без обов`язкового рецензування звіту про оцінку майна та за недійсною оцінкою, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
16.12.2013 вказаним судом затверджено План санації (далі - План санації) між ТОВ «Азія-Лайн» (далі- Інвестор) та КС «Ворзель».
15.01.2016 між КС «Ворзель» та ТОВ «Азія-Лайн» укладено договір, за умовами якого арбітражним керуючим КС «Ворзель» ОСОБА_4 передано право власності на вказане нерухоме майно на користь Інвестора.
Таким чином, всупереч ч. 2 ст. 3 та абз. 4, 5, 6 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» відбулося звернення стягнення на майно НАН України, без дотримання Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України та без проведення конкурсу.
Згідно з абз. 11 ч. 6 ст. 17 і ч. 3 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» та ч. ч. 1 і 2 ст. 12 та абз. 3 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», набуття права власності ТОВ «Азія Лайн» на частину майна КС «Ворзель» мало відбуватися за чинною оцінкою, на яку мала бути здійснена рецензія.
Рецензією суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 на звіти з незалежної оцінки майна від 31.08.2013, наданої до матеріалів справи про банкрутство санаторію, визначено, що вказані звіти не можуть використовуватися для відчуження майна.
Згідно з п. 56 та п. 62 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі Національний стандарт № 1), п. 23 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891 в редакції від 07.12.2011 (далі - Методика оцінки майна), висновок про вартість майна, складений для цілей приватизації майна шляхом викупу або продажу конкурентними способами (для договору купівлі-продажу, оголошення умов продажу, у тому числі повторного продажу), дійсний протягом шестимісячного строку від дати його затвердження.
Відповідно до абз. 4 п. 2 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року № 629 (далі - Методика оцінки об`єктів оренди), результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.
З урахуванням того, що метою звітів про оцінку майна КС «Ворзель» була передача майна в оренду, строк чинності звітів від 31.08.2013 закінчився ще 28.02.2014.
Таким чином, Арбітражний керуючий КС «Ворзель» зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди, в порушення вимог ч. 2 ст. 3 та абз. 4, 5, 6 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», ст. 8, 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 25 Методики оцінки майна, абз. 4 п. 2 Методики оцінки об`єктів оренди, п.п. 56, 58, 60, 62 Національного стандарту №1, відчужив державне майно КС «Ворзель» на користь ТОВ «Азія Лайн» без дотримання Порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, без проведення конкурсу, без обов`язкового рецензування звіту про оцінку майна та за недійсною оцінкою, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
Крім цього, відповідно до листа НАН України №21/-12 від 16.03.2016, згідно п.5.ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили та враховуючи те, що рішення суду про затвердження звіту керуючою санацією відсутнє, а тому державна реєстрація права власності проведена передчасно.
В ході слідства отримано достатні дані, які вказують на те що 18/100 частини нерухомого майна (будівель та споруд КС «Ворзель» НАН України), загальною площею 1054,7 кв.м. за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Леніна, 1, ТОВ «Азія-Лайн» отримано у власність в результаті вчинення кримінального правопорушення, яку в подальшому відчужено на користь ТОВ «Грін Пауер Технолоджі».
Крім цього, відчуження на користь ТОВ «Грін Пауер Технолоджі» здійснено без згоди співвласника будівель та споруд КС «Ворзель» НАН України - Національної академії наук України.
Прокурор зазначав, що об`єкт нерухомого майна - 18/100 частка нерухомого майна (будівель та споруд КС «Ворзель» НАН України), загальною площею 1054,7 кв.м. за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Леніна, 1, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки поряд з її заволодінням, був об`єктом вчинення протиправних дій, на ньому містяться сліди кримінального правопорушення та інші відомості, як доказ під час його незаконного відчуження.
В зв`язку із зазначеним прокурор просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вбачається, що об`єкт нерухомого майна - 18/100 частка нерухомого майна (будівель та споруд КС «Ворзель» НАН України), загальною площею 1054,7 кв.м. за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Леніна, 1, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки поряд з її заволодінням, був об`єктом вчинення протиправних дій, на ньому містяться сліди кримінального правопорушення та інші відомості, як доказ під час його незаконного відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки прокурором було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про арешт майна, в зв`язку з чим вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1