У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працюючого адміністратором бару «Арена», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0004016, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2016 року.
Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 02 годин 30 хвилин, 12 листопада 2016 року, знаходячись у приміщенні паб - бару «Арена», за адресою м. Ужгород, вулиця Легоцького, 66 «А», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних стосунків, що раптово виникли у нього із потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у даному приміщенні як відвідувач, з метою завдання тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_7 за верхній одяг та витягнув його із за столику та продовжуючи свої протиправні дії, з метою спричинення фізичного болю, руками зжатими в кулак наніс декілька ударів в обличчя і тулубу потерпілого ОСОБА_7 , від чого потерпілий, не втримавшись на ногах, впав на підлогу, та ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії почав наносити обутими ногами удари у різні ділянки тулуба потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши останньому, згідно висновку експерта № 11 від 03.02.2017 року, тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 11 від 03.02.2017 року на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_7 , 1976 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах лоба зліва над надбрівною дугою; садна на шкірних покривах лоба, трохи лівіше від серединної лінії; ушита хірургічна рана лінійної форми косо-вертикального напрямку на лобі справа над надбрівною дугою; синці на шкірних покривах обох орбітальних ділянок; мілкі множинні садна на шкірних покривах тильної поверхні лівої кисті, на суглобах основних фаланг І-IV пальців.

Згідно медичної документації із хірургічного відділення Ужгородської ЦМКЛ у нього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: «Тупа травма черева. Травматичний розрив сигмовидної кишки. ЗТТГК. Забій грудної клітки. Перелом 7-8-го ребер зліва. Лівобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана чола».

Тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах лоба зліва над надбрівною дугою; садна на шкірних покривах лоба, трохи лівіше від серединної лінії; рани на лобі справа над надбрівною дугою; синців на шкірних покривах обох орбітальних ділянок, а також «ЗЧМТ. Струс головного мозку» виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії. Дані тілесні ушкодження є більш характерними для локальних ударів, а не для падіння з висоти власного зросту. Враховуючи той факт, що тілесні ушкодження у вигляді: «Тупа травма черева. Травматичний розрив сигмовидної кишки. Забій грудної клітки. Перелом 7-8-го ребер зліва. Лівобічний пневмоторакс» розташовані по лівій половині тулуба, а на шкірних покривах в проекції вищевказаних тілесних ушкоджень відсутні які-небудь зовнішні тілесні ушкодження, вони могли виникнути як внаслідок дії тупих твердих предметів з переважаючою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, так і від ударяння об такі при падінні тіла з висоти власного зросту на тупі тверді предмети, як з наданням потерпілому прискорення так і при вільному падінні.

Тілесні ушкодження у вигляді мілких множинних саден на шкірних покривах тильної поверхні лівої кисті, на суглобах основних фаланг І-IV пальців виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце в ніч із 11.11.2016 на 12.11.2016 року. В момент виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у горизонтальному або близькому до нього положенні, так і у вертикальному або близькому до нього положенні.

Тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах лоба зліва над надбрівною дугою; садна на шкірних покривах лоба, трохи лівіше від серединної лінії; синців на шкірних покривах обох орбітальних ділянок; мілких множинних саден на шкірних покривах тильної поверхні лівої кисті, на суглобах основних фаланг І- IV пальців мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6-ть днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді ушитої хірургічної рани лінійної форми косо-вертикального напрямку на лобі справа над надбрівною дугою, а також «ЗЧМТ. Струс головного мозку» потягли за собою розлад здоров`я понад 6-ть днів, але не більше як три тижні (21 день), і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді «Перелом 7-8-го ребер зліва» привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) і за цією ознакою згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості, які в момент їх виникнення не були небезпечними для життя і здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді «Тупа травма черева. Травматичний розрив сигмовидної кишки. Лівобічний пневмоторакс» в момент їх виникнення були небезпечними для життя і за цією ознакою згідно п. 2.1.3.(л) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння», про що йому було повідомлено 23.02.2017.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_7 від 16.11.2016, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 30.12.2016, протокол проведення впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 11.02.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.02.2017, протокол проведення впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 17.02.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.02.2017, протокол проведення впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 18.02.2017, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.02.2017, протокол проведення впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 21.02.2017, висновком експерта №11 від 03.02.2017.

З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Враховуючи вищевказане, ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 наносила інша особа, яка наразі органами досудового розслідування не встановлена, а відтак наявний ризик впливу ОСОБА_6 на вказану особу. Також необхідно зазначити, що ОСОБА_6 працюючи адміністратором у паб барі «Арена», може здійснювати тиск на працівників даного закладу, які допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні. Отже, наявний ризик незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий вважає що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить суд клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник після роз`яснення змісту клопотання не заперечили проти задоволення такого.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не повязаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобовязує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обовязків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, наявні достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, безперешкодно виїхати за межі України, а також незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працюючого адміністратором бару «Арена», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 23.00 по 07.00 годину.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1)прибувати до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за першою вимогою;
2) прибувати до прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за першою вимогою;
3) прибувати до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за першою вимогою;
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 22 квітня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1