Провадження № 11-сс/782/261/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

скаржника - ОСОБА_8

представника скаржника - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та скаржника ОСОБА_8

на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_10 від 14 листопада 2016 року про арешт майна грошових коштів у сумі 250 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по кримінальному провадження № 0000081,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 2-го відділення СВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що на початку 2016 року у мешканця м.Гірське Луганської області ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин.
Усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з іншими особами щодо вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, розподіливши між кожним з них окремі функції. Зокрема, незаконне виготовлення психотропної речовини амфетаміну займається мешканець м.Вишгорода Київської області ОСОБА_12 разом з мешканцем м.Вишгорода ОСОБА_13 та мешканцем м.Києва ОСОБА_14 . В подальшому виготовлену психотропну речовину ОСОБА_15 передає ОСОБА_7 безпосередньо сам або через ОСОБА_16 , який пересилає даний амфетамін через поштові відправлення ОСОБА_7 .
Крім цього, ОСОБА_7 налагодив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію (згідно висновків експерта концентрат макової соломи) у невстановлених жителів м.Лисичанська Луганської області.
З метою реалізації своїх злочинних намірів збуту вищезазначених наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з мешканцями м.Гірське ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , мешканкою м.Золоте Луганської області ОСОБА_19 та мешканцем смт.Комишуваха Луганської області ОСОБА_20 , розподіливши між ними їх функції.
Зокрема, ОСОБА_8 з метою виконання визначених ОСОБА_7 функцій, незаконно зберігає наркотичні засоби та психотропні речовини та передає їх іншим членам групи з метою їх подальшої реалізації.
Крім того встановлено, що ОСОБА_7 є співмешканцем ОСОБА_8 та проживає з останньою за адресою: АДРЕСА_1 .
Отримані в результаті збуту наркотичних засобів грошові кошти розподіляються між членами вказаної організованої злочинної групи.
29.10.2016 року у рамках розслідування кримінального провадження №0000081 було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час проведення вказаного обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом українська гривня у наступних купюрах: 50 (п`ятдесят) гривень серійний номер КУ8621797, КА 4630950, ПЄ4675188 та 100 (сто) гривень серійний номер КЕ6756091, на загальну суму 250 (двісті п`ятдесят) гривень, на які необхідно накласти арешт.
Ухвалою від 14.11.2016 року слідчий суддя задовольнив клопотання про арешт майна, вказавши при цьому, що відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Частиною 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція ч.3 ст.307 КК України, за якою в тому числі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 та у рамках якого було здійснено обшук та вилучено предмети, речі та грошові цінності за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передбачає конфіскацію майна.
Згідно копії протоколу обшуку від 29.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом українська гривня у наступних купюрах: 50 гривень серійний номер КУ 8621797, КА 4630950, ПЄ 4675188 та 100 гривень серійний номер КЕ6756091, на загальну суму 250 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та збереження речових доказів, слідчий суддя вважав необхідним накласти арешт на вищезазначені грошові кошти.
В апеляційній скаргах:
скаржник ОСОБА_8 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді як незаконну і необґрунтовану та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти у сумі 250 гривень, оскільки вказані кошти ніколи не були її власністю, та до обшуку не знаходилися в її квартирі.
В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя виклав зміст клопотання слідчого, який не відповідає змісту повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 30.10.2016 року у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 2 КК України. В цьому повідомлені про підозру відсутнє посилання на те, що ОСОБА_7 скоював кримінальні правопорушення за її участю. Незважаючи на це, в ухвалі слідчий суддя безпідставно, не перевіривши матеріали кримінального провадження зазначив, що ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з нею, що вона незаконно зберігала наркотичні засоби та психотропні речовини і передавала їх іншим особам для подальшої реалізації та що нібито вона та ОСОБА_7 є співмешканцями.
Всі ці обставини є вигадкою слідчого та припущенням слідчого судді, бо на даний час їй не вручено повідомлення про підозру у скоєні якого-небудь кримінального правопорушення. З огляду на це слідчий та слідчий суддя не вправі зазначати в процесуальних рішеннях та судових рішеннях будь-які відомості про виконання нею дій, направлених на скоєння кримінального правопорушення. Вона ніколи не вступала в злочинну змову ні з ким, в тому числі зі ОСОБА_7 , не зберігала наркотичні засоби та психотропні речовини, не передавала їх ніяким особам та ніколи не була співмешканкою ОСОБА_7 , підтримувала з ним знайомство, але не проживала з ним у цивільному шлюбі та не вела спільного господарства. ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а за місцем її проживання приходив тільки в гості.
29.10.2016 року за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в проведені якого приймали участь слідчий ОСОБА_21 та оперативні уповноважені в ОВС ГВБКОЗ УСБУ в Луганській області ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Під час обшуку один з оперативних працівників підкинув в кишеню джинсової куртки, яка знаходилася в шафі в коридорі, кошти в розмірі 250 гривень, які їй ніколи не належали і власницею яких вона ніколи не була. Також в ході обшуку було підкинуто в ящик тумбочки в спальній кімнаті пакет з речовиною зеленого кольору. До приходу слідчого та оперативних працівників в її квартирі не було пакету з речовиною зеленого кольору та коштів в сумі 250 гривень в кишені джинсової куртки. З огляду на це, вона ще 10.11.2016 року заявила клопотання про залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи, щоб довести слідству, що за пакет і кошти не торкалася руками та не має до них жодного відношення. До цього часу експертиза по кримінальному провадженню не призначена.
Під час обшуку вона заявила, що не має відношення до коштів у сумі 250 гривень та до речовини зеленого кольору. В ухвалі слідчого судді не вказані докази, якими б підтверджувалось, що вона вчинила кримінальне правопорушення, що перебувала зі ОСОБА_7 в цивільному шлюбі, що є власницею вказаних коштів, та має відношення до речовини зеленого кольору, тому висновок суду про те, що вона є власницею коштів в розмірі 250 гривень є припущенням слідчого судді. Всі висновки повинні бути підтверджені доказами, а якщо такі докази не зазначені в ухвалі суду, то така ухвала є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам ст.173 КПК України;
підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді як незаконну і необґрунтовану та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти у сумі 250 гривень, оскільки вказані кошти ніколи не були його власністю.
В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя виклав зміст клопотання слідчого, який не відповідає змісту повідомлення йому про підозру від 30.10.2016 року у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 2 КК України. В цьому повідомлені про підозру відсутнє посилання на те, що він скоював кримінальні правопорушення за участю ОСОБА_8 . Незважаючи на це, в ухвалі слідчий суддя безпідставно, не перевіривши матеріали кримінального провадження зазначив, що він вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , що остання незаконно зберігала наркотичні засоби та психотропні речовини і передавала їх іншим особам для подальшої реалізації, що він реалізовував наркотичні засоби та що нібито він та ОСОБА_8 є співмешканцями.
Всі ці обставини є вигадкою слідчого та припущенням слідчого судді, бо на даний час ОСОБА_8 не вручено повідомлення про підозру у скоєні якого-небудь кримінального правопорушення. ОСОБА_8 допитана слідчим у якості свідка. З огляду на це слідчий та слідчий суддя не вправі зазначати в процесуальних рішеннях та судових рішеннях будь-які відомості про виконання ОСОБА_8 дій, направлених на скоєння кримінального правопорушення. Він ніколи не вступав в злочинну змову ні з ким, в тому числі із ОСОБА_8 , не зберігав наркотичні засоби та психотропні речовини, не передавав їх ніяким особам та ніколи не була співмешканцем ОСОБА_8 , не проживав з нею у цивільному шлюбі та не вів спільного господарства. Вони зустрічалися, але проживали за різними адресами і кожен з них витрачав свої доходи на свій розсуд. Він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вони приходили один до одного тільки в гості.
29.10.2016 року за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в проведені якого приймали участь слідчий ОСОБА_21 та оперативні уповноважені в ОВС ГВБКОЗ УСБУ в Луганській області ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Під час обшуку в кишені джинсової куртки, яка знаходилася в шафі в коридорі, виявлені кошти в розмірі 250 гривень, а в ящику тумбочки в спальній кімнаті пакет з речовиною зеленого кольору. Від ОСОБА_8 йому відомо, що до приходу слідчого та оперативних працівників в її квартирі не було пакету з речовиною зеленого кольору та коштів в сумі 250 гривень в кишені джинсової куртки. Він ніколи не бачив в квартирі ОСОБА_8 наркотичних засобів і сам не приносив їх до її квартири.
В ухвалі слідчого судді не вказані докази, якими б підтверджувалось, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, перебувала з ним в цивільному шлюбі, що він та ОСОБА_8 є власниками коштів в розмірі 250 гривень та мають відношення до речовини зеленого кольору, а тому висновок суду про те, що він є власником коштів в розмірі 250 гривень є припущенням слідчого судді. Всі висновки повинні бути підтверджені доказами, а якщо такі докази не зазначені в ухвалі суду, то така ухвала є незаконною, необґрунтованою та не відповідає вимогам ст.173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги останнього, скаржника ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу скаржника, пояснення слідчого ОСОБА_24 , перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Як слідує з матеріалів судового провадження, в порушення вищезазначеної правової норми, підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_6 , скаржник ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 взагалі не повідомлялись слідчим суддею про розгляд клопотання слідчого про арешт майна від 31.10.2016 року.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про арешт майна допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

В клопотанні слідчого про арешт майна зазначено, що санкція ч.3 ст.307 КК України, за якою в тому числі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 та у рамках якого було здійснено обшук та вилучено предмети, речі та грошові цінності за місцем мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передбачає конфіскацію майна, а тому є всі підстави для арешту майна з метою наступної конфіскації майна у кримінальному провадженні.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку арешту майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як слідує із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно повідомлення про підозру від 30.10.2016 року (а.с. 39), ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України.

Відповідно до протоколу огляду особи та вручення грошових коштів від 23.04.2016 року (а.с. 34) з метою проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу та психотропної речовини, ОСОБА_25 вручено грошові кошти у сумі 1 (тисяча) гривень, зокрема, купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серійний номер КА 4630950 та КУ 8621797, для використання зазначених коштів для придбання у ОСОБА_7 наркотичного засобу та психотропної речовини.
Згідно протоколу огляду особи та вручення грошових коштів від 26.04.2016 року (а.с. 37) з метою проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу та психотропної речовини, ОСОБА_25 вручено грошові кошти у сумі 1 (тисяча) гривень, зокрема, купюра номіналом 100 (сто) гривень серійний номер КЕ 6756091, для використання зазначених коштів для придбання у ОСОБА_7 психотропної речовини амфетаміну.
Відповідно до протоколу огляду особи та вручення грошових коштів від 15.05.2016 року (а.с. 38) з метою проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу та психотропної речовини, ОСОБА_25 вручено грошові кошти у сумі 1 (тисяча) 400 (чотириста) гривень, зокрема, купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень серійний номер ПЄ 4675188, для використання зазначених коштів для придбання у ОСОБА_7 особливо небезпечних наркотичних засобів опія, марихуани та психотропної речовини амфетаміну.
Як слідує із протоколу обшуку від 29.10.2016 року по кримінальному провадженню № 0000081 (а.с. 6-7) у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено грошові кошти номіналом українська гривня у наступних купюрах: 50 (п`ятдесят) гривень КУ 8621797, КА 4630950 та ПЄ 4675188, 100 (сто) гривень КЕ 6756091, на загальну суму 250 (двісті п`ятдесят) гривень.
Згідно постанови про визнання речовими доказами від 30.10.2016 року (а.с. 36) вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти номіналом українська гривня у наступних купюрах: 50 (п`ятдесят) гривень КУ 8621797, КА 4630950 та ПЄ 4675188, 100 (сто) гривень КЕ 6756091, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000081.

В судовому засіданні апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 та скаржник ОСОБА_8 зазначили, що підтримували стосунки, приходили та знаходились один у одного за місцем проживання, але не вели спільного господарства та не були співмешканцями.

Колегія суддів вважає, що наведені докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України.
Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає додаткове покарання в вигляді конфіскації майна, а тому відповідно до вимог ч.5 ст.170 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_7 в сумі 250 гривень, які були вилучені 29.10.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки суд може призначити підозрюваному ОСОБА_7 покарання у виді конфіскації майна.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що в клопотанні слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_11 про арешт майна від 31.10.2016 року безпідставно зазначено, що ОСОБА_8 входила до складу організованої злочинної групи зі збуту наркотичних засобів та психотропних речовин з розподіленням функцій між її членами, зокрема виконувала функцію по незаконному зберіганню наркотичних засобів та психотропних речовин та передачі їх іншим членам групи з метою подальшої реалізації, оскільки їй не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Крім цього, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 30.10.2016 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України, відсутнє посилання на те, що ОСОБА_7 скоював кримінальні правопорушення за участю ОСОБА_8 .

Таким чином, органами досудового розслідування не надано доказів того, що ОСОБА_8 взагалі має відношення до грошових коштів у сумі 250 гривень, вилучених під час обшуку 29.10.2016 року.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Скасувати ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_10 від 14 листопада 2016 року про арешт майна грошових коштів у сумі 250 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по кримінальному провадження № 0000081.

Клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_11 про арешт майна від 31.10.2016 року задовольнити частково.

Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт у кримінальному провадженні №0000081 від 31.03.2016 року, на майно ОСОБА_7 , вилучене 29.10.2016 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти номіналом українська гривня у наступних купюрах: 50 (п`ятдесят) гривень КУ 8621797, КА 4630950, ПЄ 4675188 та 100 (сто) гривень КЕ 6756091, на загальну суму 250 (двісті п`ятдесят) гривень.
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та скаржника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: