Справа № 215/2014/17
1-кп/215/342/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
у складі:головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ПрАТ КЗРК, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.2 ст.286 КК України
23.09.2016 року приблизно о 05:20 годин, в темний час доби, по сухому асфальтному покриттю вул. С. Колачевського зі сторони вул. Чарівна в напрямку вул. Конституційна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, рухався автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 . В цей же час пішохід ОСОБА_7 перетинала проїзну частину вул. С. Колачевського, у невстановленому для переходу місці, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля Skoda Octavia. В ході подальшого руху ОСОБА_6 проявив неуважність до змін дорожньої обстановки, та не застосував вчасно гальмування, таким чином порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:
«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;
«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;
«12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»
Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, перебуваючи поблизу електроопори №5, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно судово-медичної експертизи №1737 від 11.10.2016 року, ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми голови, тулуба, кінцівок рани нижньої губи, синців саден гомілок, крововиливу у м`яких тканинах голови, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину мозку, ушибів легень, ушибів брижі кишок, розриву капсули печінки, гемоперіотонеуму, переломів кісток лівої гомілки, тромбозу лівої стегнової вени, тромбоз та емболія легеневих судин, від яких остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2».
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 8/10.1-88 від 20.04.2017 в діях водія ОСОБА_6 по керуванню автомобілем Skoda Octavia, вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події ДТП.
Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, зокрема за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та визнає ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах керуючи автомобілем Skoda Octavia допустив порушення ПДД. Щиpо розкаюється і шкодує про вчинене. Зазначив про часткове відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання показала, що про ДТП дізналась від знайомих та підтвердила отримання відшкодувань від обвинуваченого. Просила його суворо не карати.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працює водієм, має на утриманні дружину інваліда 1 групи, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини обвинуваченим, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України. Крім того, з урахуванням вищевказаних пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, в якого на утриманні перебуває дружина інвалід з обмеженими можливостями пересуватись самостійно, та враховуючи те, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає недоцільним призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК.
Застосований обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2111,04 грн. , підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного основного покарання ОСОБА_6 звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2111 грн. 04 коп. за проведення судових експертиз технічного стану та судово-автотехнічної екпертизи.
До набрання вироком законної сили запобiжний захiд ОСОБА_6 залишити попереднiй - особисте зобовязання.
Речові докази: автомобіль марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити у розпорядженні власника.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
СУДДЯ: