Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/831/2016 Справа №641/9798/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника Качанівської виправної колонії (№ 54) ОСОБА_5
засудженої ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в режимі відео-конференції заяву засудженої ОСОБА_6 , 1970 року народження, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_6 посилається на те, що вона відбула встановлену законом частину покарання, довела своє виправлення, а тому є підстави для умовно-дострокового звільнення.
У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримала свою заяву.
Захисник просила задовольнити клопотання ОСОБА_6 та застосувати до засудженої умовно дострокове звільнення.
Представник Качанівської виправної колонії (№ 54) ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечувала, пояснивши, що питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_6 09.11.2016 року розглядалося на комісії установи, якою прийнято рішення про відмову в направленні матеріалів до суду як до особи, яка не довела своє виправлення.
Засуджена характеризується посередньо, має три стягнення, два з яких не зняті та не погашені в установленому законом порядку. Має одне заохочення з метою стимулювання правослухняної поведінки.
Вимоги режиму тримання виконує лише під контролем представників адміністрації.
Просила в задоволенні заяви засудженої відмовити, оскільки вважає, що засуджена не довела своє виправлення.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджена має два стягнення, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені.
Суд, заслухавши пояснення засудженої, захисника засудженої, які наполягали на умовно-достроковому звільненні, думку прокурора, представника Качанівської виправної колонії (№ 54) які заперечували проти умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_6 , оскільки стягнення накладені правомірно, засуджена їх не оскаржувала, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява засудженої задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого: про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судима: 11.02.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст. 166, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Звільнена 20.02.2012 року після закінчення іспитового строку.
19.10.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст. 122 ч. 1, 185 ч. 1, 70 ч. 1, 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
21.11.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області іспитовий строк скасовано.
06.02.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 357 ч. 1, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.11.2012 року та остаточно призначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
02.10.2015 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано та зараховано невідбуте покарання за вироком від 06.02.2015 року та остаточно призначено 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Згідно вироку апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2016 року вважається засудженою за ст. ст. 185ч ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.09.2015 року по 02.02.2016 року.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.03.2016 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року та ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.10.2014 року по 10.03.2015 року включно та з 30.09.2015 року по 02.02.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання засудженій обчислюється з 15 вересня 2014 року, кінець строку покарання 02 травня 2017 року, отже на час розгляду заяви засуджена ОСОБА_6 відбула більше половини призначеного строку покарання.
Як вбачається з довідки з особової справи, рішенням комісії Качанівської виправної колонії (№ 54) з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених від 09 листопада 2016 року (протокол № 41), засудженій ОСОБА_6 відмовлено в направленні до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення як особі, яка не довела своє виправлення.
З наданих суду матеріалів вбачається, що засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання в Качанівській виправній колонії (№ 54) з 06 квітня 2015 року.
Після прибуття ОСОБА_6 до Качанівської виправної колонії (№ 54) вона працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці.
За час відбування покарання ОСОБА_6 мала три стягнення, два з яких не погашені та не зняті в установленому законом порядку, заохочувалась 25.05.2015 року, як зазначено в характеристиці з метою стимулювання правослухняної поведінки. Характеризується посередньо, вимоги режиму тримання виконує лише під контролем з боку адміністрації установи, до праці відноситься задовільно.
Висновок про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбування покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виканавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування в місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Вищевказане свідчить, що засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довела своє виправлення, а тому до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви засудженої ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через
Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1