Справа № 182/472/17
Провадження № 1-кп/0182/308/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2016 за № 0003363 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Марганець Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, з освітою середньою-спеціальною, одруженого, на утримані має доньку ОСОБА_4 , 2008 року народження, судимого:
- 11.08.2008 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 190 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 23.10.2008 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 23.01.2009 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ст. 289 ч. 2, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 15 днів позбавлення волі. Звільнений 31.01.2012 умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 6 місяців 26 днів;
- 26.09.2013 Марганецьким міським судом за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 на підставі ч.5 ст. 72 КК України по відбуттю покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 , -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 29.08.2016 приблизно о 14.00 год. знаходився біля Селянського ринку в м. Нікополі Дніпропетровської обл., де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка направлялась в сторону буд. № 36 по вул. Головко в м. Нікополі Дніпропетровської обл. В руці ОСОБА_7 тримала мобільний телефон та на плечі у неї була жіноча сумка. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 ззаду підбіг до ОСОБА_7 , однак остання його почула та обернулась. Скориставшись шоковим станом потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , вихопив у неї з руки, тим самим умисно відкрито повторно з корисливих мотивів заволодів мобільним телефоном «Samsung GТ-Е1080» вартістю 205 грн, з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 10 грн, з грошовими коштами на рахунку в сумі 18 грн, та шляхом ривка, зірвавши з плеча останньої жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 6 000 грн., заволодів ними, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 6 233 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_3 втік. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 29 серпня 2016 року він приїхав в м. Нікополь до товариша. Після зустрічі він зайшов на ринок. Побачив потерпілу і пішов за нею. Скористався тим, що нікого із сторонніх осіб поблизу не було, вихопив телефон, який вона тримала в руці і сумку, яка висіла також на руці, після чого побіг в район приватного сектору. Там відкрив сумку, перерахував гроші, їх було 6 000 грн. Телефон продав в м. Нікополі в районі Центрального ринку раніше не знайомому чоловікові, який був на мопеді. Чоловік у нього щось запитав, в ході розмови він запропонував чоловікові телефон, той погодився і придбав у нього телефон за 60 грн. Після чого поїхав додому в м. Марганець. Вчинив злочин, так як внаслідок неналежної поведінки матері дитина жила з ним і йому потрібно було дитину зібрати до школи. На той час він не мав роботи. Пізніше він почав працювати, хоча і неофіційно. Кається у скоєному. Просить суворо не наказувати його і врахувати, що він проживає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку і потребує сторонньої допомоги..
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона приїхала до своєї знайомої. У неї з собою були гроші в сумі 6 000 грн, т.я. вона хотіла встановити пам`ятник сину. По дорозі вона розмовляла по телефону, почула, що хтось йде позаду. Обернулася, побачила чоловіка, який вихопив у неї з рук мобільний телефон та сумку. Вона розгубилася і навіть не кричала. Чоловіка запам`ятала добре, це був обвинувачений, вона його впізнавала по фотознімкам. Викрадений у неї мобільний телефон працівники поліції їй повернули. Заявлений цивільний позов підтримує та просить стягнути спричинену матеріальну шкоду з винного у сумі 6 000 грн.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких; обставини справи; особу винного, який ніде офіційно не працює, проживає з матір`ю, 1940 р. народження, яка потребує стороннього догляду, має на утриманні доньку, 2008 р. народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування шкоди, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи всі обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але в період випробувального терміну вчиняв нові злочини, підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з того, що матеріальна шкода, заподіяна злочином, в силу ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з особи, що спричинила шкоду.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 6 000 грн. Обвинувачений цивільний позов визнав у повному обсязі.
Оскільки суд вважає доведеним розмір спричиненої шкоди потерпілій, в зв`язку з цим позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 підлягають задоволенню.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою слід залишити без змін.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung GТ-Е1080», що знаходяться у потерпілої ОСОБА_7 залишити їй
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити тримання від вартою. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 6 000 (шість тис.) грн.
Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою з 16.01.2017 до дня проголошення вироку.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 16.01.2017 до дня набрання вироком законної сили.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung GТ-Е1080», що знаходяться у потерпілої ОСОБА_7 залишити їй.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1