Єдиний унікальний номер:343/845/17
Номер провадження: 1-в/0343/153/17
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
26 травня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання та пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили, оскільки усвідомив протиправність своїх дій, останнє стягнення в нього погашене. Він не працює, оскільки йому пропонували малу заробітну плату, також він відмовився працювати різноробочим, оскільки прибирання території принижує його людську гідність.

Представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки він характеризується посередньо. За час відбування покарання має 7 заохочень та 2 стягнення, після яких за відмову від виконання роботи з ним проводилася бесіда профілактичного характеру. В установі він працював незначний проміжок часу, від всіх запропонованих йому робіт відмовлявся.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, висновок прокурора, яка заперечила проти задоволення клопотання, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2007 року, яким його визнано винним за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 12 років 6 місяців.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2015 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на невідбутий строк покарання, який становить 4 роки 1 місяць 3 дні.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 07 липня 2007 року по 20 грудня 2007 року в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано час слідування його під вартою до Долинського ВЦ (№118) з 04 грудня 2015 року по 26 січня 2016 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину. Фактично відбута частина терміну покарання становить 10 років 5 місяців 24 дні, 3/4 частини терміну покарання - 18.04.2016 року, фактично невідбута частина терміну покарання засудженого ОСОБА_5 станом на 26 травня 2017 року становить 2 роки 6 днів.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній під час тримання в СІЗО м. Ужгород не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарті стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 12.02.2008 р. відбував покарання в Копичинській ВК (№ 112) та Шепетівській ВК (№ 98). Не був працевлаштований, проте приймав активну участь у роботах по благоустрою установи. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього накладалося одне дисциплінарне стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку. Оголошувалося сім заохочень правами начальника відділення СПС. 26.01.2016 р. прибув в Долинський виправний центр (№118). У липні 2016 року був працевлаштований днювальним відділення СПС, з 31.10.2016 р. по 03.11.2016 р. - на дільниці МПП "Таля" та на контрагенському об`єкті ТзОВ "Уніплит". На даний час не працевлаштований, намірів щодо свого працевлаштування не виявляє. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладене одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, заохочення не оголошувалися. Як вбачається з наявної в матеріалах особової справи виписки з протоколу № 43 засідання профілактичної комісії від 04.11.2016 р., за відмову від виконання роботи комісія постановила провести з ОСОБА_5 бесіду профілактичного характеру. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має неохайний зовнішній вигляд, свідомо уникає від виконання робіт з самообслуговування та благоустрою установи. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Духовне відродження".

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги той факт, що засуджений був сім раз заохочений (востаннє ще 12.12.2014 р.). Заохочення послужили підставою заміни засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі. Однак 12.08.2016 року на нього накладалося дисциплінарне стягнення за порушення правил внутрішнього розпорядку та нетактовної поведінки. Крім того, як вбачається з рапорта від 02.11.2016 р. засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на підсобному господарстві МПП "Таля", однак 01.11.2016 р. він в категоричній формі відмовився працювати на підсобному господарстві МПП "Таля". Йому було запропоновано працювати різноробочим на дільниці МПП "Таля", проте 02.11.2016 р. засуджений в категоричній формі без поважних причин відмовився працювати різноробочим. За фактом відмови від виконання роботи з засудженим була проведена профілактична бесіда. Така поведінка засудженого не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, оскільки процес виправлення має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.
Як вбачається з довідки № 4/1-125с/к від 23 травня 2017 року в Долинському ВЦ ОСОБА_5 почав працювати в липні 2016 року, хоча згідно матеріалів особової справи прибув в установу в січні 2016 р., пропрацювавши 15 днів. З жовтня по грудень 2016 року він працював відповідно по 3, 2, 11 днів на місяць, в лютому 2017 року - 11 днів, березні 2017 року - 4 дні. На даний час ОСОБА_5 не працевлаштований, намірів щодо працевлаштування не виявляє, хоча має не погашені витрати, присуджені за вироком суду, що також свідчить про його байдужість до постановленого рішення суду.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Висновок суду про заміну йому невідбутої частини покарання на обмеження волі, на думку суду, в даний час є для засудженого достатньою преференцією в умовах утримання. Тому взадоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: