У Х В А Л А
Іменем України
13 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року, в межах якого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Червоноград, Львівської області, громадянин України, з вищою освітою, адвокат, одружений, маючий на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2001, 2006, 2013 2015 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189; ч.1 ст.258-3 КК України,

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000326, внесене до ЄРДР 26 серпня 2016 року.

В межах даного кримінально провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189; ч. 1 ст. 258-3 КК України.

19 травня 2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

20 травня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 липня 2017 року без визначення розміру застави.

07 червня 2017 року Апеляційним судом м. Києва винесено ухвалу про часткове задоволення апеляційної скарги адвоката, а саме, про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 128000 грн.

10 червня 2017 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189; ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Того ж дня, Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на домашній арешт з покладенням на нього певних обов`язків.

05 липня 2017 Апеляційним судом м. Києва винесено ухвалу про скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2017 щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 із застави на домашній арешт та постановлено нову ухвалу, якою задоволено клопотання про зміну йому запобіжного заходу із застави на тримання під вартою строком до 20 липня 2017 року включно.

Враховуючи, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189; ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України; повідомленням ДЗНД СБ України від 07.06.2017 № 5/2/1-10948 щодо причетності ОСОБА_4 до організаційного та іншого сприяння терористичній організації ІД; протоколом огляду від 29.05.2017 мобільного телефону «SAMSUNG», моделі SM-N910X, серійний номер НОМЕР_1 , вилученого у ОСОБА_4 під час особистого обшуку в ході затримання; протоколом обшуку від 19.05.2017 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_9 дружини ОСОБА_10 , в якому вилучені документи з фотозображеннями ОСОБА_10 , що співпадають із фотозображеннями, наявними в заяві анкеті від 15.03.2016 року для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та обліковій картці на особу, яка порушує клопотання про видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 ; протоколом огляду від 30.01.2017 матеріалів кримінального провадження № 0000363 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-1 КК України, зокрема наявними в даному провадженні матеріалами: протоколом обшуку від 30.11.2016 приватного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де серед іншого вилучені паспорти іноземних громадян, протоколами допитів свідків ОСОБА_12 від 01.12.2016 та ОСОБА_13 від 02.12.2016 про причетність ОСОБА_10 до діяльності терористичної організації ІД; повідомленням ДЗНД СБ України від 16.11.2016 № 5/2/1-19033 з інформуванням посольства Федеративної Республіки Німеччина від 26.10.2016 щодо проходження в Сирії ОСОБА_10 курсів з підготовки вибухової справи та отримання схеми з виготовлення саморобних вибухових пристроїв, які повинні бути використані для вчинення терористичних актів на території ФРН; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.06.2017 щодо вимагання у нього в тому числі ОСОБА_4 грошових коштів для діяльності терористичної організації ІД; протоколом пред`явлення ОСОБА_14 особи ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками від 08.06.2017, відповідно до якого ОСОБА_14 впізнав вказаного громадянина як особу, яка вимагала та в подальшому отримала у нього грошові кошти для діяльності терористичної організації ІД; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.06.2017 щодо причетності ОСОБА_4 до діяльності терористичної організації ІД; протоколами допитів свідків громадян України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які показали, що, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невідомі їм особи вимагали від ОСОБА_16 передати грошові кошти, погрожуючи вбивством та заподіянням останньому тяжких тілесних ушкоджень; протоколом пред`явлення ОСОБА_16 особи ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками від 19.05.2017, відповідно до якого ОСОБА_16 впізнав вказаного громадянина як особу, яка вимагала у нього грошові кошти з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; повідомленнями ДЗНД СБУ від 20.03.2017 № 5/2/1-5410, від 15.05.2017 № 5/2/1-9294, від 17.05.2017 № 5/2/1-9407, від 21.04.2017 № 5/2/1-7930, від 19.05.2017 № 5/2/1-9645 про те, що ОСОБА_4 та інші особи, діючи за попередньою змовою вимагали грошові кошти від ОСОБА_16 , вчиняли погрози заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; заявою ОСОБА_16 від 15.03.2017 щодо обставин вчинення ОСОБА_4 та іншими особами вимагання у нього грошових коштів, поєднаного з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; протоколом огляду від 20.03.2017 оптичного диску на якому містяться дані щодо вчинення погроз фізичної розправи; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.03.2017, 15.03.2017; протоколом обшуку компанії «Мальви» від 19.05.2017, відповідно до якого у кабінеті № 516 зазначеної компанії виявлено та вилучено 200 тис. гривень, які 19.05.2017 були передані ОСОБА_16 на вимогу ОСОБА_18 в рамках контролю за вчиненням злочину, а також в ході обшуку кабінету ОСОБА_18 виявлено та вилучено аркуші паперу, що містять телефонні номери ОСОБА_16 та його сина ОСОБА_17 ; протоколом огляду предметів та документів, вилучених 19.05.2017 під час проведення обшуку в компанії «Мальви»; іншими матеріалами провадження у їх сукупності, виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного, у зв`язку з тим, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні з об`єктивних причин не завершено, а зміна підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Ризики, які були враховані судами при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися. Вони встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, у ході досудового розслідування не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на зазначених осіб.

Серед оточення ОСОБА_4 можуть бути невстановлені спільники вчинення даного кримінального правопорушення, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не виключається, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній продовжуватиме сприяти окремим терористам міжнародної терористичної організації «Ісламська Держава» шляхом забезпечення їхнього переміщення з країн Кавказу та Центральної Азії, транзитом через територію України та Туреччини, до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної структури, а також надання їм грошових коштів, місць тимчасового проживання, проїзних документів, підроблених паспортів громадян України і паспортів громадян України для виїзду за кордон та здійснення іншого їх матеріального забезпечення.

З поміж іншого, відповідно до листа ДЗНД СБ України від 15.05.2017 року № 5/2/1-9294, ОСОБА_4 причетний до виготовлення підроблених паспортів громадян України та паспортів України для виїзду за кордон прихильникам міжнародної терористичної організації «ІДІЛ». При цьому, використовуючи підроблені документи, ОСОБА_4 може незаконно залишити межі України або переховуватись на її території від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладене та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зміна стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дозволить запобігти вищевказаним ризикам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинене із погрозою застосування насильства, а тому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України підозрюваному може не визначатися розмір застави.

Крім того, ч. 5 ст. 176 КПК України не передбачає застосування більш м`яких запобіжних заходів підозрюваним особам у вчиненні, в тому числі, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з мотивів у ньому наведених.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що їх підзахисний необґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, належні та допустимі докази його причетності до цих злочинів відсутні, ризики наведені формально.

Так, зокрема, зазначили, що ОСОБА_4 двічі незаконно затримувався у межах даного кримінального провадження, під час першого затримання йому було спричинено тілесні ушкодження, про що ним подано заяву про вчинення злочину до Генеральної прокуратури України. Крім того, при затриманні ОСОБА_4 не було дотримано вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також кримінального процесуального кодексу України стосовно здійснення кримінального провадження щодо окремої категорії осіб.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, відсутність обґрунтованої підозри його належну процесуальну поведінку під час застосованих запобіжних заходів у вигляді застави та домашнього арешту, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників, просив відмовити у продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому не заперечив щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, захисників та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частина 5 цієї ж статті регламентує, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, виходячи з принципу верховенства права, закріпленому в преамбулі Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. 8 КПК України, не допускається тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало права і свободи людини та безпідставно розширювало повноваження органів державної влади.

При цьому, слідчий суддя також не наділений повноваженнями самостійно вирішувати питання, які на його розгляд сторонами у спосіб та в порядку, передбачені КПК України, не виносились.

Як убачається з матеріалів клопотання, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000326, внесене до ЄРДР 26 серпня 2016 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189; ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 (він же ОСОБА_21 ), ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 358 КК України.

19 травня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а 10 червня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189; ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Згідно з даними, що містяться у повідомленні ОСОБА_4 про нову підозру, зокрема, у період, приблизно з лютого 2016 року до 19 травня 2017 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Києві та м. Львові, діючи за попередньою змовою з громадянином РФ ОСОБА_20 та іншими не встановленими особами, будучи активним прихильником терористичної організації «ІД», а також усвідомлюючи і підтримуючи злочинні методи її діяльності, створив та забезпечив постійне функціонування каналу переміщення членів зазначеної міжнародної терористичної організації з країн Кавказу та Центральної Азії транзитом через територію України та Турецької Республіки до сирійсько-іракської зони для їх участі у бойових діях на боці вказаної терористичної організації; здійснював сприяння їм в оформленні підроблених паспортних документів для переміщення за межі України тощо.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

З долученого до клопотання витягу з кримінального провадження № 0000326, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 258-3 КК України внесено наступні відомості дослівно «Протягом 2016 року невстановлені громадяни України, Російської Федерації, країн Центральної Азії та особи без громадянства, будучи радикально налаштованими особами, діючи умисно та за попередньою змовою створили терористичну групу та розпочали підготовку до вчинення терористичних актів на території України з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення».

Натомість, до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000326 не внесено відомостей за фактом організаційного та іншого сприяння діяльності терористичної організації «ІД», в чому повідомлено про підозру ОСОБА_4 , тоді як за правилами ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 214 КПК України визначено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на наведене слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було дотримано встановленої КПК України обов`язкової процедури проведення досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, що унеможливлювало в даному випадку здійснення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, відомості щодо яких до ЄРДР не внесено. Дана обставина призвела до істотних обмежень прав і свобод ОСОБА_4 , що може вплинути також і на оцінку доказів з точки зору їх допустимості та належності при розгляді кримінального провадження по суті.

Крім того, вивчивши матеріали, які долучені до клопотання на обґрунтування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, слідчий суддя не знайшов в цих матеріалах достатніх даних на підтвердження причетності ОСОБА_4 до скоєння дій, які б можна було віднести до об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за обставин які викладені в підозрі.

З урахуванням наведеного, стороною обвинувачення не доведено в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність вагомих доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Разом з тим, аналізуючи додані до клопотання процесуальні документи та протоколи слідчих дій, суд приходить до висновку, що вони містять відомості щодо можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, правильність кваліфікації таких дій підлягає встановленню в ході подальшого досудового розслідування або ж під час судового розгляду при дослідженні та оцінці доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

А тому, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор під час судового засідання, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Як убачається з ухвали Апеляційного суду м.Києва від 05 липня 2017 року суд визнав наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, посилаючись при цьому, що матеріали судового провадження містять докази про існування цих ризиків. У той же час, апеляційним судом не було конкретизовано, які саме докази підтверджують існування таких ризиків.

А тому слідчий суддя, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 вважає за необхідне перевірити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням наданих у розпорядження слідчого судді доказів.

Так, слідчий суддя вважає надуманим посилання сторони обвинувачення на необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та домашнього арешту належно виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки, тобто, підозрюваний, перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдався.

При цьому, дані щодо наявності у ОСОБА_4 офіційного місця роботи, постійного місця проживання та реєстрації, наявності родини, перебування на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, свідчить у сукупності про наявність сталих соціальних зв`язків у останнього.

Беручи до уваги зазначене, відсутність у матеріалах клопотання підтвердження ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, а так само реальних намірів вдатися до таких дій, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність вказаного ризику.

Також слідчий суддя, вважає необґрунтованим посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених п.2 та п.4 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, як убачається зі змісту клопотання слідчим зазначено про необхідність виконання слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, без яких неможливо завершити досудове розслідування та скласти обвинувальний акт.

Разом з тим, серед запланованих слідчим заходів, здобуття будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не значиться, що свідчить про недоведеність цього ризику.

Щодо наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то в даному випадку слідчим або прокурором має бути зазначено, яким саме іншим чином на їх переконання підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. З урахуванням відсутності таких даних як у клопотанні та у матеріалах, доданих до клопотання слідчий суддя, вважає не доведеним існування такого ризику.

Крім того, зі змісту клопотання слідує, що слідчим зазначено про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 продовжить кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

На обґрунтування цього ризику у клопотанні зазначено, зокрема, про те, що ОСОБА_4 продовжуватиме сприяти окремим терористам міжнародної терористичної організації «Ісламська Держава». У той же час, як зазначено вище слідчий суддя прийшов до висновку по необґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.1 ст.258-3 КПК України, оскільки за даним фактом відомості до ЄРДР не внесено та відсутні вагомі докази таким фактам, а тому посилання продовження вчинення цього злочину за наявності таких обставин є необґрунтованим.

Таким чином наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України слідчим у клопотанні наведено формально, а прокурором в судовому засіданні не доведено.

У той же час, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вживати заходів незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який можна запобігти шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Беручи до уваги наведене, на переконання слідчого судді, слідчим та прокурором не доведено, що обставини зазначені у ч. 3 ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Оскільки слідчим суддею встановлено необґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч.1 ст.258-3 КПК України, про що неодноразово зазначалося вище, то в даному випадку до ОСОБА_4 не можуть бути застосовані положення ч.5 ст.176 КПК України щодо неможливості застосування менш суворішого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного вище в сукупності, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобіганню встановленому судом ризику про, що зазначено вище, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 на час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який у даному випадку буде достатнім.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України та зобов`язати його: не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні 0000326 від 26.08.2016 року за визначенням слідчого у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органів національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії запобіжного заходу та обов`язків покладених на підозрюваного слідчий суддя установлює в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2017 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, підозрюваний повинен бути негайно звільнений.
За правилами ч.3 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний, який був затриманий: 1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; 2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Положеннями ст.205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Враховуючи наведені вище положення кримінального процесуального закону, підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному звільненню якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
При цьому у зв`язку з прийняттям слідчим суддею рішення про відмову у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою, який було визначено попередньою ухвалою Апеляційного суду м.Києві від 05 липня 2017 року до 20 липня 2017 року включно, відсутні правові підстави для подальшого утримання останнього під вартою у даному кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя, вважає за необхідне порядку ч.3 ст.206 КПК Українидоручити Генеральній прокуратурі України провести ефективне розслідування з метою дослідження фактів викладених у заяві підозрюваного ОСОБА_4 від 27.06.2017 року щодо неправомірних дій з боку працівників силових відомств, працівників СБУ під час затримання ОСОБА_4 19.05.2017 року та застосування до нього фізичних тортур під час перебування під вартою, за результатами якого прийняти рішення у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 206, 309 КПК України, суд
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:
- заборонити відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні 0000326 від 26.08.2016 року за визначенням слідчого у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворіший запобіжний захід.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 13 вересня 2017 року включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 негайно з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

В порядку ч.6 ст.206 КПК України доручити Генеральній прокуратурі України провести дослідження фактів викладених у заяві підозрюваного ОСОБА_4 від 27.06.2017 року.

На ухвалу прокурором, підозрюваним його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1