У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 4 січня 2017 року,

встановила:

ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті кримінального провадження за його заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 4 січня 2017 року повернуто апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з ухвалами суду першої та апеляційної інстанцій, просить їх скасувати та направити на новий розгляду у суд першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на незаконність ухвали районного суду, а також вказує, що строк на апеляційне оскарження рішення суду ним не було пропущено, оскільки з копією судового рішення він ознайомився лише 24 листопада 2016 року у відділі контролю за виконаннями судових рішень у виправній колонії №83.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотримався.

Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений вказує на незаконність рішення районного суду, при цьому не звернув уваги, що предметом оскарження вказаного касаційного провадження є ухвала апеляційного суду, якою повернуто останньому його апеляційну скаргу.
Тобто скаржник у касаційній скарзі допустив неузгодженість своєї позиції, оскільки не визначився з предметом оскарження.
Крім того, ОСОБА_4 , вказує, що апеляційний суд незаконно повернув йому апеляційну скаргу, оскільки копію оскаржуваного в апеляційну інстанцію рішення суду, він отримав лише 24 листопада 2016 року та наполягає на тому, що строки на апеляційне оскарження він не пропустив. Однак, засуджений на обґрунтування такої позиції не надає належних доказів, які б підтвердили своєчасну подачу апеляційної скарги.
До того ж, скаржник не звернув уваги, що у касаційній скарзі він має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, вимога засудженого про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, з урахуванням того, що предметом оскарження у суді касаційної інстанції є ухвала апеляційного суду про повернення останньому апеляційної скарги, викладена некоректно, що вказує на неузгодженість його позиції зі змістом статті 436 КПК України.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів
постановила:

касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 4 січня 2017 року про повернення йому апеляційної скарги, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________________________ ________________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3