АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/318/14-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/219/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 249 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року про повернення обвинувального акту, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001577 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 249 КК Україниповернуто прокурору.

В обґрунтування свого висновку суд першої інстанції послався на те, що у обвинувальному акті адресу проживання обвинуваченого вказано невірно. Конверти із судовими повістками, які були спрямовані за вказаною адресою обвинуваченому ОСОБА_7 повернулися із зазначенням, що останній за цією адресою не проживає, внаслідок чого з січня 2014 року викликати обвинуваченого в судове засідання не уявляється за можливе. Крім того, обвинувальний акт містить не формулювання обвинувачення, а лише перелік обставин, які встановлені органами досудового слідства, що вказує на те, що ОСОБА_7 взагалі не має статусу обвинуваченого, так, як за цим процесуальним рішенням йому лише повідомлено про підозру, що передбачає наявність у нього лише статусу підозрюваного. Суд також зазначив, що органом досудового розслідування не вирішено питання щодо жодних запобіжних заходів згідно ст. 176 КПК України відносно обвинуваченого під час досудового розслідування, а тому навіть оголошення ОСОБА_7 в розшук не сприятиме якнайшвидшому розгляду справи, оскільки через відсутність запобіжного заходу, суд не має можливості застосувати до обвинуваченого, в разі його розшуку жоден із заходів впливу, що забезпечив би його доставляння до суду. Крім того суд наголосив, що державний обвинувач встановивши, що обвинувачений ухилився від суду, в ході підготовчого судового засідання не заявляв клопотання про застосування до останнього жодного запобіжного заходу, що врешті-решт і призвело до неможливості слухання справи у суді через ухилення обвинуваченого від явки до суду.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати зазначену ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що обвинувальний акт у повній мірі відповідає положенням ст. 291 КПК України, а з тексту обвинувального акту вбачається наявність правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, що прямо суперечить обставинам, викладеним в ухвалі суду.

Зазначає, що в обвинувальному акті додатково зазначено місце реєстрації обвинуваченого для можливого виклику судом за вказаною адресою, однак, судом судові виклики за місцем реєстрації обвинуваченого не направлялись.

Також вказує на те, що ухвалою суду від 04.06.2014 року ОСОБА_7 оголошено в розшук. На підставі вказаної ухвали заведено оперативно-розшукову справу за № 1116054 і на даний час вона не закрита.

Вважає, що посилання суду на відсутність клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК, оскільки розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу можливий лише за участі обвинуваченого. А підстави для обрання запобіжного заходу за відсутності обвинуваченого, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України, в даному випадку відсутні, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Посилається і на порушення судом вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, згідно якої, підготовче судове засідання відбувається за участю, зокрема, прокурора, обвинуваченого, та провів підготовче судове засідання без обвинуваченого, за результатами якого прийняв рішення, чим порушив права ОСОБА_7 , передбачені ст.ст. 20, 42 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 42 КПК, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту.

На стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу, зокрема у ньому має бути зазначено анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство)

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Аналіз змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 дає підстави вважати помилковим висновок суду першої інстанції про його невідповідність зазначеним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АР Крим с. Бітумне Сімферопольського району, громадянин України та вказано місце проживання: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Отже посилання суду першої інстанції на відсутність у обвинувальному акті відомостей про місце проживання обвинуваченого не відповідає матеріалам провадження.

Матеріали провадження містять рапорти співробітників поліції в ході виконання ухвал суду про привід обвинуваченого, з яких вбачається, що ОСОБА_7 проживає в АР Крим Ленінський район с. Патаманове, проте привід його неможливо здійснити через хворобу ( а.п. 14, 22).

Матеріали провадження також містять заяву до суду від червня 2014 року ОСОБА_7 , який просив застосувати до нього амністію, де в якій вказав місце проживання, яке повністю збігається із зазначеною адресою в обвинувальному акті.

Зазначена заява разом із іншими документами, що підтверджують стан здоров`я обвинуваченого вкладена у кримінальне провадження, що надійшло до апеляційного суду, проте не міститься в описі матеріалів цього провадження.

Формальний запис в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_7 26.12.2013 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України ніяким чином не свідчить про відсутність формулювання обвинувачення, оскільки вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) викладено чітко і конкретно.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 30.03.2017 року

Суддя: ОСОБА_2