Провадження № 1-кп/752/237/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 23.08.2015 року приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи у дворі будинку №42/1 по проспекту Науки в м. Києві, будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь підготовленого ключа запалення від автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_4 , проник до салону вказаного автомобіля, після чого тим же ключем запалення запустив двигун вказаного транспортного засобу та виїхав з двору будинку, проте, рухаючись поблизу будинку №56/6 по вулиці Новопирогівській в м. Києві, не впорався з керуванням даним транспортним засобом, в результаті чого здійснив дорожньо-транспортну пригоду та пошкодив викрадений ним автомобіль, після чого був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що дійсно 23.08.2015 року він перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 . Будучи в стані алкогольного сп`яніння, за допомогою ключа запалення від автомобіля марки «Volkswagen Caddy» він відчинив двері вказаного транспортного засобу, після чого тим же ключем запалення запустив його двигун та виїхав з двору будинку, проте не впорався з керуванням викраденим автомобілем та неподалік від будинку №56/6 по вулиці Новопирогівській в м. Києві здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортний засіб було пошкоджено, після чого його затримали працівники міліції. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 45805 грн. 44 коп. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. визнав повністю та показав суду про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження він не відшкодовував завдані ним збитки, оскільки на той час у нього не було грошових коштів. Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. кожному не визнав, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність.

Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, цивільних позивачів, дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів цивільних позовів.
Цивільний позивач ОСОБА_5 показав суду те, що йому належить автомобіль «Volkswagen Caddy» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Влітку 2015 року, тобто станом на час вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, транспортний засіб хоч і перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_4 , однак фактично він також використовував вказаний автомобіль, в тому числі надавав послуги з перевезення пасажирів та вантажу, тобто заробляв у такий спосіб на потреби сім`ї. Оскільки він не працевлаштований, такий спосіб доходу був єдиним джерелом для існування його родини, тому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 він фактично не отримував дохід, оскільки вказаний транспортний засіб було пошкоджено, що на тривалий час призвело до втрати функціональності автомобіля. Крім того, вказаний автомобіль він використовував для перевезення своєї доньки, котра є інвалідом з дитинства. В ході досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 завдану йому моральну шкоду не відшкодував, натомість уникав зустрічей з ним. Від неможливості заробляти на потреби сім`ї, він зазнав душевних страждань, звичайний спосіб та темп його життя було порушено, тому завдану йому моральну шкоду оцінює у 100 000 грн.
Цивільний позивач ОСОБА_6 показала суду те, що вона має на утриманні неповнолітню доньку, 2001 року народження - ОСОБА_9 , яка є інвалідом дитинства. На праві спільної сумісної власності з чоловіком ОСОБА_5 їй належить автомобіль «Volkswagen Caddy», котрий влітку 2015 року був викрадений, а в подальшому і пошкоджений в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказаний транспортний засіб її родина використовувала для перевезення ОСОБА_9 до навчального закладу, а також до медичних установ для періодичного обстеження та лікування, тому викрадення та пошкодження автомобіля унеможливило його використання за призначенням, у зв`язку із чим вона постійно вимушена просити знайомих про допомогу, тобто звичайний спосіб її життя порушено. Крім того, у зв`язку із пошкодженням автомобіля у родині склалась несприятлива психологічна обстановка, в результаті якої її неповнолітня донька не може зосередитись на шкільних заняттях та не завжди готова до уроків.Обвинувачений ОСОБА_8 в ході досудового розслідування кримінального провадження уникав зустрічей, жодним чином не намагався відшкодувати завдані їй душевні переживання, а також емоційні та психологічні потрясіння. Вона постійно перебуває у пригніченому стані, тобто в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 100 000 грн., оскільки неможливістьсвоєчасного вирішення особистих проблем та поставлених завдань призводить до її душевних хвилювань.

На підставі викладеного суд надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_7 за ст. 289 ч. 1 КК України кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обранні покарання ОСОБА_7 суд враховує:
- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований неофіційно, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 289 ч. 1 КК України у виді обмеження волі із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 45 805 грн. 44 коп. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. слід задовольнити в повному обсязі, на підставі ст. 128 КПК України, ст. 61 ч. 1 ЦПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому вони не підлягають доказуванню.
Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. слід задовольнити частково на підставі наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб і незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Так, в ході судового розгляду встановлено, що цивільний позивач ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з цивільним позивачем ОСОБА_6 та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , 2001 року народження, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 14.12.2002 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26.06.2001 року (т. 2 а.с. 60, 63).
Автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було пошкоджено в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.12.2013 року належить цивільному позивачу ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 59).

Крім того, судом встановлено, що неповнолітня донька цивільного позивача ОСОБА_9 є інвалідом з дитинства, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 від 17.08.2011 року (т. 1 а.с. 61).
Згідно медичного висновку №253/ц від 25.05. 2005 року про дитину-інваліда віком до 16 років, ОСОБА_9 направляється в міське управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків із захворюванням: «порок розвитку спинного мозку, стан після операції з приводу спинно-мозкової грижі пояснично-хрестової області, нижній в`ялий парапарез, гідроцефальний синдром» (т. 1 а.с. 62).
Згідно психолого-педагогічної характеристики школи І-ІІІ ступенів №108 м. Києва від 13.04.2016 року ОСОБА_9 не може зосередитись на шкільних заняттях та не завжди готова до уроків, оскільки через пошкодження належного її родині автомобіля у них в сім`ї склалась несприятлива психологічна обстановка (т. 1 а.с. 64).
В ході судового розгляду також було встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen Caddy» використовувався цивільним позивачем ОСОБА_5 для перевезення до навчального закладу та медичних установ його неповнолітньої доньки, яка є інвалідом з дитинства, а також для отримання доходу, а саме - перевезення пасажирів та вантажу, однак внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 вказаний транспортний засіб було пошкоджено, що унеможливило його використання цивільним позивачем ОСОБА_5 за призначенням протягом тривалого часу.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що в результаті вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, цивільному позивачу було спричинено моральну шкоду, а саме завдано душевні страждання та порушено його звичайний спосіб життя, що потребувало від ОСОБА_5 додаткових зусиль до його організації.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, а тому приймає до уваги вимушені зміни до звичайного життя цивільного позивача, та надходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_7 цивільному позивачу ОСОБА_5 становить 10000 грн.
В задоволенні інших вимог цивільного позивача ОСОБА_5 слід відмовити за їх безпідставністю.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. слід відмовити на підставі наступного.
Так, позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_6 обгрунтовані тим, що їй у відповідності з вимогами ст. 60 СК України на праві спільної сумісної власності з чоловіком - ОСОБА_5 належить автомобіль марки «Volkswagen Caddy», незаконне заволодіння обвинуваченим ОСОБА_7 яким, призвело до пошкодження вказаного транспортного засобу, що в свою чергу призвело до її душевних страждань, оскільки родина останньої протягом тривалого часу не могла використовувати вказаний автомобіль за призначенням.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що хоч цивільний позивач ОСОБА_6 і перебуває у шлюбі з власником пошкодженого обвинуваченим ОСОБА_7 транспортного засобу - ОСОБА_5 , однак належне йому майно, а саме - транспортний засіб «Volkswagen Caddy» - не перебуває у її спільній сумісній власності згідно вимог ст. 60 СК України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини в розпорядження суду не надано, а тому вимоги про спричинення їй моральної шкоди в результаті пошкодження автомобіля марки «Volkswagen Caddy» є необгрнунтованими, у зв`язку із чим суд надходить до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати по кримінальному провадженню - вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової автотоварознавчої експертизи №19/111/12-4-374 від 29.08.2016 року у розмірі 2 646 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 45 805 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ять) грн. 44 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_7 ) судові витрати по кримінальному провадженню - вартість проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової автотоварознавчої експертизи №19/111/12-4-374 від 29.08.2016 року в розмірі 2646 грн. 20 коп. на користь держави.
Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки «Volkswagen Caddy» білого кольору 2010 року випуску який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити йому ж за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1