Справа № 214/7655/16-к
1-кп/214/332/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13
Представників відповідачів ОСОБА_14 ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000305 від 30.01.2015 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України -
ВСТАНОВИВ:
Від потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 надійшло клопотанням про забезпечення позову, в якому просили суд накласти арешт на грошові кошти, які зберігаються на банківських рахунках:

-Криворізької міської ради, код ДРПО: 33874388 у розмірі 1 000 000 грн.

-ПАТ «Виробниче об`єднання « Стальканат -Сілур», код ЕДРПОУ 26209430 у розмірі 1 000 000 грн.

-Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35», код ЕДРПОУ 20247412 у розмірі 1 000 000 грн.

Суддя, дослідивши зміст та вимоги заяви позивача та його представника про забезпечення позову, вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, проте надане суду клопотання не відповідає вимогам даної статті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, наприклад обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як убачається з матеріалів справи, а саме заяви про забезпечення позову, позивач та його представник просять накласти арешт рахунки відповідачів: Криворізької міської ради у розмірі 1 000 000 грн., ПАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», у розмірі 1 000 000 грн.,Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» у розмірі 1 000 000 грн., не наводячи при цьому достатніх підстав для забезпечення позову саме у такий спосіб та не враховуючи при цьому, що у обраний спосіб може призвести до зупинення їх діяльності, а також порушити права інших осіб, зокрема працівників.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які зберігаються на рахунках цивільних відповідачів, оскільки заявником не було надано достатніх доказів, що підтверджують можливість перерахування активів на інші банківські рахунки, внаслідок чого у суду не має правових підстав вважати, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, 133, 134, 135, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1