Справа № 464/2010/17
пр.№ 1-кп/464/172/17
У Х В А Л А
19 травня 2017 року м.Львів
Колегія суддів Сихівськго районного суду м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

при секретарі судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінального провадження №0000313 від 31.01.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19 квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 21 травня 2017 року, включно.

У судовому засіданні прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки такий закінчується 21 травня 2017 року та на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні потерпілий підтримав клопотання прокурора та просить таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений щодо клопотання прокурора покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку .

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 в виді тримання під вартою, суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід обрати обвинуваченому, поза-як жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, раніше неодноразово судимий, вчинив злочини під час умовно дострокового звільнення, щодо якого відсутні позитивні характеристики, а також враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, в виді позбавлення волі на строк до 15 років, та свідчать, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню. Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, інтереси потерпілого та задляпопередження злочинності, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід в виді тримання під вартою на строк, що не перевищує двох місяців(60 діб), тобто до 17 липня 2017 року, включно.

Керуючись ст. ст.331, 372 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и ла :

продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою строком що не перевищує двох місяців (60 діб), тобто до 17 липня 2017 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді