справа № 208/7247/16-к
№ провадження 1-кп/208/569/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши кримінальні провадження за № 0001439 від 20.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючому середню освіту, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17.06.2010 Дніпровським районним судом ч.3 ст.185, ст.76 п.2,3,4., ст.104 КК України. Позбавлення волі 3 роки. На підставі cт.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим терміном на два роки, звільнений із зали суду.

- 02.02.2011 року Заводським районним судом за ч.3 cт.185 КК країни, до позбавлення волі 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий термін 6 місяців по вироку Дніпровського районного суду від 17.06.2010 року до відбуття покарання 3 роки 6 місяців. Звільнений 20.02.2014 року з Жовтоводської ВК № 26 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 20.05.2016, у нічний час доби, приблизно о 01:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив на території вказаного домоволодінні сарай. В цей час у ОСОБА_4 , виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення вказаного сараю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 20.05.2016 приблизно о 01:10 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшов до паркану вищезазначеного домоволодіння, та перестрибнув через нього, тим самим проник на територію домоволодіння. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, підійшовши до сараю, розташованого на території домоволодіння та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, повторно, з метою викрадення будь-якого майна, що може мати майнову цінність, відбив замок на дверях сараю та через двері проник до приміщення сараю, розташованої в на території домоволодіння АДРЕСА_2 , та продовжуючи реалізацію свого прямого злочинного умислу, викрав з приміщення сараю належний потерпілій ОСОБА_5 , точильний станок «Ритм ТЕ -150», вартістю 348,18 грн., дриль радянського виготовлення, б/у, металеву, вартістю 180,00 грн. та металеві тиски середнього розміру вартістю 15,28 грн.

Отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а незаконно одержаним майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 543,46 грн.

Допитаний ОСОБА_4 , винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, суду пояснив, що кримінальне правопорушення вчинив при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, обсяг викраденого підтверджує. У скоєному розкаюється, інших злочинів не вчиняв. Фактичні обставини справи не оспорює, просить справу розглядати в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною що обтяжує відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає рецидив злочинів.

При призначені покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, задовільно характеризується, приймає заходи до працевлаштування, крім того суд враховує його відношення до скоєного.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання щодо судових витрат слідує вирішити в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішити в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5561-16 від 16.11.2016 року в сумі 352,40 грн.

Речові докази: точильний станок «Ритм ТЕ-150», дріль радянського виготовлення, металеві тиски середнього розміру передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у потерпілої ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1