Справа № 209/1096/16-к
Провадження № 1-кп/209/35/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1096/16-к (пр. № 1-кп/209/35/17), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 25 січня 2016 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (Кам`янське) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03 лютого 2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. За ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 22 травня 2003 року вирок змінено, покарання призначено за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Звільнився 21 липня 2003 року з Павлоградської ВК Дніпропетровської обл. за відбуттям строку покарання;
- 22 січня 2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 104, 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочене виконання покарання на 2 роки;
- 16 травня 2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 22 січня 2004 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців. Звільнений 15 грудня 2006 року з Первомайської ВК Харківської обл. № 117 на підставі ухвали Первомайського міського суду Харківської обл. від 07 грудня 2006 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 4 дні;
- 21 листопада 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. За результатами перегляду вироку постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 15 січня 2009 року, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 16 травня 2005 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяця. Звільнений 01 вересня 2012 року з Солонянської ВК Дніпропетровської обл. № 21 за відбуттям строку покарання;
- 22 жовтня 2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, п.п. 2, 3 ,4 ч. 1 ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробування з іспитовим строком на 2 роки;
- 06 листопада 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, п.п. 2, 3 ,4 ч. 1 ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробування з іспитовим строком на 2 роки.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи судимим останній раз 06 листопада 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення.
Повторно, 13 січня 2016 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину "Продукти-44" ТОВ "АТБ-маркет", розташованого за адресою б-р Будівельників, 4"Б" в місті Кам`янському (Дніпродзержинськ), де в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належать ТОВ "АТБ-маркет". Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 13 січня 2016 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав шоколад "Рошен екстрамолочний" 90 г, м/уп., в кількості 4 шт., вартістю 20,30 грн. за 1 штуку, на загальну суму 81,20 грн., шоколад "Рошен молочний" 90 г, м/уп., в кількості 12 шт., вартістю 17,65 грн. за 1 штуку, на загальну суму 211,80 грн., які належать ТОВ "АТБ-маркет", та вийшов з приміщення магазину у невідомому напрямку, маючи можливість вільно розпорядитися викраденим майном. У подальшому ОСОБА_6 майном ТОВ "АТБ-маркет", а саме вищевказаними шоколадками, якими заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_6 завдав ТОВ "АТБ-маркет" матеріальну шкоду, яка згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 455 від 17 березня 2016 року, становить 293 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що цивільний позов він визнає у повному обсязі. 13 січня 2016 року він зайшов до магазину "АТБ" на лівому березі біля першого ринку. Він взяв шоколад у загальній кількості 16 шт., поклав у карман та вийшов з магазину. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Просить суворо його не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання с заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, за наявності рецидиву злочину.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_6 вже неодноразово засуджувався за злочини проти власності, вчинення злочинів носить систематичний характер, скоїв злочин під час іспитового строку, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Представником потерпілого ОСОБА_7 заявлено цивільний позов в якому останній просить стягнути з ОСОБА_6 спричинену ТОВ "АТБ-маркет" матеріальну шкоду у розмірі 273,50 грн. Обвинувачений позов визнав у повному обсязі. Розглядаючи позовні вимоги, суд вважає їх законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 165 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2015 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 01 лютого 2017 року, обравши йому запобіжний захід тримання під вартою, узявши його під варту із зали суду.
Позов представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" завдану матеріальну шкоду в розмірі 273 (двісті сімдесят три) гривні 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Речовий доказ у справі: шоколад "Рошен екстрамолочний" 90 г, в кількості 2 шт., який належить магазину "Продукти-44" ТОВ АТБ маркет та знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути власнику.
Речовий доказ у справі: CD-R диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000176 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000176.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1