АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 717/1641/16-к; доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/50/17; катег: ст. 121 ч.1 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
захисникаОСОБА_7 ,
потерпілогоОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 , на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2016 року, по кримінальному провадженню № 0000321 від 03 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

засуджений за ст. 121 ч.1 КК України на п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу в питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 17 000 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винним в тому, що 29 липня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв., в с. Новоселиця, Кельменецького району Чернівецької області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на власному мікроавтобусі, разом з потерпілим ОСОБА_8 поїхали до громадянина ОСОБА_11 за грошима.

Коли ОСОБА_9 керуючи мікроавтобусом проїхав господарство ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_8 , який теж був у стані алкогольного сп`яніння вдарив обвинуваченого по руці щоб той зупинився. В наслідок удару ОСОБА_9 різко загальмував, в результаті чого ОСОБА_8 вдарився головою в лобове скло і розбив його. Після цього ОСОБА_9 дістав з підлоги мікроавтобуса металевий автомобільний ключ яким наніс кілька ударів по голові та тулубу потерпілого заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді відкритого багатоскалкового перелому потиличної кістки зі зміщенням уламку та луски скроневої кістки зліва, забій головного мозку, забійну рану потиличної ділянки голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок необґрунтованого застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням і призначити йому покарання за ст. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді два роки позбавлення волі.

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив тяжкий умисний злочин у стані алкогольного сп`яніння, завдану моральну шкоду не відшкодував, проте суд не взявши до уваги в повній мірі ці обставини, невірно звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора про необґрунтоване звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, потерпілого ОСОБА_8 про те, що причиною конфлікту та заподіяння йому обвинуваченим тяжкого тілесного ушкодження стала його протиправна поведінка у стані алкогольного сп`яніння і що на даний час ОСОБА_9 відшкодував завдану матеріальну і моральну шкоду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_12 , про залишення вироку без змін провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя в момент спричинення за обставин зазначених в вироку, повністю доведені дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Що стосується звільнення ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням, то доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування до нього ст. 75 КК України є необґрунтованими.

Згідно з ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, які дають можливість суду зробити висновок, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обвинуваченому ОСОБА_9 поставлено в вину вчинення одного умисного тяжкого злочину, він визнав, що заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Ці обставини суд першої інстанції правильно взяв до уваги при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_9 ст.75 КК України.

Водночас з кримінального провадження видно і це зазначено у вироку, що потерпілий теж знаходився у стані алкогольного сп`яніння, в ході руху мікроавтобуса вдарив обвинуваченого по руці, внаслідок чого той був змушений різко загальмувати в результаті чого потерпілий ОСОБА_8 вдарився головою в лобове скло мікроавтобуса і розбив його.

Таким чином, однією із основних причин вчиненого ОСОБА_9 злочину, стала неправомірна поведінка потерпілого ОСОБА_8 .

Також суд правильно зазначивши у вироку, що після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений відвіз його додому, а наступного дня до лікарні, проте цю обставину при призначенні покаранні суд першої інстанції до уваги не взяв.

Про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора свідчить і те, що потерпілий ОСОБА_8 вважає вирок суду щодо обвинуваченого справедливим.

В ході розгляду справи в апеляційному порядку обвинувачений ОСОБА_9 відшкодував потерпілому і завдану моральну шкоду.

За таких обставин, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку в частині застосування до ОСОБА_9 ст. 75 КК України та звільнення його від призначеного покарання з випробовуванням.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкція частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З кримінального провадження видно, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, а на момент розгляду справи в апеляційному порядку і моральну шкоду, вчинив злочин в наслідок неправомірної поведінки потерпілого, який незаконно втрутився в керування ОСОБА_9 мікроавтобусом, що могло привести до дорожньо-транспортної пригоди та призвело до пошкодження належного обвинуваченому майна, після вчинення злочину відвіз потерпілого додому, а наступного дня до лікарні.

Ці обставини апеляційний суд вважає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ним злочину.

Із урахуванням даних про особу ОСОБА_9 , що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується і має на утриманні двох неповнолітніх дітей та повністю відшкодував завдану потерпілому моральну та матеріальну шкоду, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ст.121 ч.1 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_9 , - змінити.

Пом`якшити ОСОБА_9 , призначене покарання за ст. 121 ч. 1 КК України, визначивши його із застосуванням ст. 69 КК України, у виді два роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КПК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу в питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з цим органом.
На підставі ст. 404 КПК України, у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 в ході розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку завданої моральної шкоди, виключити з вироку вказівку суду про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 17 000 грн.

В решту частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _________________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

14.02.2017 року

(дата засвідчення копії)

14 лютого 2017 року

ОСОБА_2 .