печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
28 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Cлідчий в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 за погодженням прокурора третього відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке виявлено під час проведення 27.04.2017р. особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон моделі «Samsung» чорного кольору DUOS S/N: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «Кивстар» № НОМЕР_4 , Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «МТС Україна» № НОМЕР_5 , батарея I9300 (пін код 0000), мобільний телефон моделі HTC чорного кольору S/n НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 , з Sim картою «Vodafone» № НОМЕР_8 , банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_9 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000456 від 12.04.2017 року за фактом вимагання неправомірної вигоди начальником Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон моделі «Samsung» чорного кольору DUOS S/N: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «Кивстар» № НОМЕР_4 , Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «МТС Україна» № НОМЕР_5 , батарея I9300 (пін код 0000), мобільний телефон моделі HTC чорного кольору S/n НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 , з Sim картою «Vodafone» № НОМЕР_8 , банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_9 .

У засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про те, що перелічені в клопотанні слідчого речі, на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_4 арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке виявлено та вилучено під час проведення 27.04.2017р. особистого обшуку ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон моделі «Samsung» чорного кольору DUOS S/N: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «Кивстар» № НОМЕР_4 , Sim картка оператора мобільного зв`язку Прат «МТС Україна» № НОМЕР_5 , батарея I9300 (пін код 0000), мобільний телефон моделі HTC чорного кольору S/n НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 , з Sim картою «Vodafone» № НОМЕР_8 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1