03.07.2017
Справа № 642/4200/16-к
Провадження № 1 кп/642/64/17
У Х В А Л А

03 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

В ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 05.05.2017 року у відношенні ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( № 27 ) строком на 60 днів, а саме до 05.07.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого, тоді як захисник обвинуваченого ОСОБА_4 зазначив про необхідність змінити обраний відносно нього запобіжний захід на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, пославшись на те, що ОСОБА_5 має кріпкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є інвалідом дитинства 3-ї групи, одружений, має на вихованні неповнолітню дитину, позитивно характеризується . Крім того по кримінальному провадженню відсутні ризики , передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив змінити обраний в відношенні нього запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає , необхідним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з наступного.

Пункт 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обраний за рішенням суду , тобто у спосіб, передбачений КПК України, який діяв на момент обрання запобіжного заходу, і з указаного терміну обвинувачений перебуває під вартою без постановлення остаточного рішення.
Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
Стороною захисту не були надані суду будь-які нові обставини, які раніше слідчим суддею та судом не досліджувалися та не оцінювалися при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.
Так судом вірогідно встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, не працює, отже не має офіційного джерела доходу, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра в ПНД № 16 з приводу органічного розладу здоров`я, з пояснень потерпілого зловживає алкогольними напоями, тривалий час не проживає спільно зі своєю дружиною та дитиною.
Суд приходить до висновку про наявність стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі, не працює, тому є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків по цьому кримінальному провадженню.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», та зазначає , що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.
Враховуючи, що судове слідство по справі не завершене, розгляд кримінального провадження не завершується до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також, відсутність обставин, котрі давали б підстави до зміни або скасування запобіжного заходу, суд вважає за доцільне продовжити обраний на досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний заходи у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 331 , 371-372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань ( № 27 ) » , обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 01.09.2017 року.

Строк дії даної ухвали - по 01 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи « Харківська установа виконання покарань ( № 27 ) ».

Суддя ОСОБА_1