25.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/9087/16-к
Провадження №1-кп/205/243/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 29.03.1991 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст.206 ч.2, 142 ч.2, 142 ч.3, 141 ч.2, 42, 44 ,43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 01.11.1995 року по відбутті покарання;

- 20.11.2001 року Кіровський районним судом м. Дніпропетровська за ст. 142 ч.3, 142 ч.2, 141 ч.2, 186 ч.3, 42 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 13.02.2009 року умовно достроково на 2 міс. 7 днів;

- 01.03.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 115 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1,4 до позбавлення волі на 8 років 9 місяців 14 днів, звільнений с зала суду по відбуттю покарання,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого у АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом взявши заборонене знаряддя лову 4 жилкових рибальських сітки та маломірне судно «Крим» 1972 року випуску з підвісним двигуном «Вихрь30» під збірним номером ГМ1919Э і з двома веслами, 20.05.2016 року прибули на берег р. Дніпро на територію Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову чотирьох жилкових рибальських сіток ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у той же день, тобто 20.05.2016 року в порушення вимог чинного законодавства України, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, в період заборони промислового, любительського рибальства з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту, та в порушення вимог ст.16 Закону України Про природно заповідний фонд України, а саме «На території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме: мисливство, рибальство, туризм…», сіли у заздалегідь приготовлене, та привезене з собою маломірне судно «Крим» 1972 року випуску з підвісним двигуном «Вихрь30» під збірним номером ГМ1919Э і з двома веслами, яке знаходилося у користуванні ОСОБА_3 та за допомогою 2 весел та електричного двигуна вийшли на воду р.Дніпро Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства. Відійшовши від берегу на деяку відстань, і знаходячись в кварталі №44 Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 незаконно встановили у воді р. Дніпро Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову, а саме: чотири жилкових рибальських сіток, розмірами кожна вічко 35х35 мм, висотою 1,5 м, довжиною 130 м.

20.05.2016 року близько о 07.30 годин, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 на маломірному суднові «Крим» 1972 року випуску з підвісним двигуном «Вихрь30» під збірним номером ГМ1919Э і з двома веслами, знаходячись у вказаному місті на воді р. Дніпро Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, зняли раніше встановлені ними чотири жилкові рибальські сітки розмірами кожна: вічко 35х35 мм, висотою 1,5 м, довжиною 130 м, в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: плоскірка - в кількості 314 одиниць, окунь- в кількості 68 одиниць, карась серебристий - в кількості 18 одиниць, линь- в кількості 2 одиниці, судак- в кількості 3 одиниці, щука- в кількості 1 одиниця.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом в період заборони лову риби: вилученні з природного середовища р. Дніпро Дніпровсько-Орільського природоохоронного заповідника, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_3 порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст.16 Закону України Про природно заповідний фонд України, а саме «На території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме: мисливство, рибальство, туризм…» Наказу Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області від 14.03.2016 року №29, відповідно до якого: «Заборонити промислове, любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на нерест та на період її нересту у водоймах, підконтрольних Управлінню охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, у такі терміни: у Дніпродзержинському і Дніпровському водосховищах, а також інших водосховищах (окрім Каховського водосховища), з 1 квітня по 9 червня 2016 року включно».

Таким чином, відповідно додатка №7 до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №541 державі в особі Дніпровсько-Орільського природного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли істотну шкоду, розмір якої складає 58 133,00 грн.

25 січня 2017 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з кожним окремо, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 укладені угоди про визнання винуватості, за умови яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, повністю та беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України, у повному обсязі визнають цивільний позов на суму 58133 грн.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризуються з позитивної сторони. Враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочин невеликої тяжкості), особу обвинувачених, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України, у вигляді штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700,00 гривень з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.
Обвинувачені розуміють, що наслідком укладання та затвердження угоди є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку обвинуваченим роз`яснені та зрозумілі.

Під час судового засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожний окремо, пояснили, що дійсно скоїли даний злочин, підтвердили обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначили, що з прокурором, у присутності захисника, кожний окремо, уклали угоди про визнання винуватості, які вони підтримали та просили затвердити. Їм зрозуміло, що вони мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, а вони мають право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України їм зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом. Просили суд затвердити угоди.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угод, зазначила, що вони не суперечить вимогам КПК та інтересам кожного з обвинувачених, укладалася у її присутності.

Прокурор ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості з покаранням, яке визначено в угоді.

Перевіривши зміст угод про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачених, суд дійшов висновку, що угоди підлягають затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угоди укладені кожним з обвинувачених добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; їх умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченого; обвинувачені підозрюються у вчинені злочину невеликої тяжкості; обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_7 має не зняту та не погашену судимість, характеризуються позитивно.

Умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 249 КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Суд вважає, що заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на суму 58133 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.374, 394, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.1 ст.249 КК України, укладену 25 січня 2017 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одну тисячу сімсот) гривень зі спеціальною конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, а саме чотирьох жилкових рибальських сіток та виловленої риби: плоскірка - в кількості 314 одиниць, окунь- в кількості 68 одиниць, карась серебристий - в кількості 18 одиниць, линь- в кількості 2 одиниці, судак- в кількості 3 одиниці, щука- в кількості 1 одиниця.
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.249 КК України, укладену 25 січня 2017 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одну тисячу сімсот) гривень зі спеціальною конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, а саме, чотирьох жилкових рибальських сіток та виловленої риби: плоскірка - в кількості 314 одиниць, окунь- в кількості 68 одиниць, карась серебристий - в кількості 18 одиниць, линь- в кількості 2 одиниці, судак- в кількості 3 одиниці, щука- в кількості 1 одиниця..
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Дніпровсько - Орільського природного заповідника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства 58 133 (п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять три) гривні, 00 копійок завданої матеріальної шкоди.
Речові докази:

- чотири жилкових рибальських сіток, розмірами кожна вічко 35х35 мм, висотою 1,5 м, довжиною 130 м, та виловлена риба: вічко 35х35 мм, висотою 1,5 м, довжиною 130 м, в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: плоскірка - в кількості 314 одиниць, окунь- в кількості 68 одиниць, карась серебристий - в кількості 18 одиниць, линь- в кількості 2 одиниці, судак- в кількості 3 одиниці, щука- в кількості 1 одиниця конфіскувати у власність держави.

- маломірне судно «Крим» 1972 року випуску з підвісним двигуном «Вихрь 30» під збірним номером НОМЕР_1 повернути за належністю власнику ОСОБА_8

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1