Справа № 139/402/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, студента І курсу Михайловецького ПАЛ, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7
ОСОБА_2 за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_3 в середині лютого 2017 року, маючи умисел на крадіжку чужого майна та корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, у вечірню пору пройшли на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_8 і розташоване по АДРЕСА_2 . Знаючи про відсутність господаря та віднайшовши ключ до вхідних дверей, проникли у веранду будинку і викрали металеву ванну, завдавши такими діями матеріального збитку власнику потерпілому ОСОБА_8 - на суму 556 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив: що у середині лютого 2017 року йому необхідні були кошти, для того щоб поїхати у м. Вінницю. Знаючи, що ОСОБА_8 на той момент не було дома, він зі своїм братом ОСОБА_9 пішли до його домоволодіння, щоб щось викрасти. Шукаючи на території будинку металобрухт, у приміщенні літнього душу, він знайшов ключ до вхідних дверей будинку. У веранді вони побачили металеву ванну, яку й вирішили викрасти. Викрадене вони саньми привезли до свого будинку, а наступного дня продали ОСОБА_10 за 390 гривень.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо мети крадіжки, способу проникнення у домоволодіння, викраденого з нього майна та його подальшої реалізації були аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_2 .
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. 26 травня 2017 року в канцелярії суду зареєстровано заяву ОСОБА_8 (а.с. 26) про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Одночасно потерпілий заявив, що претензій до обвинувачених не має та просив суворо їх не карати.
З урахуванням думок учасників провадження та положень ст. 325 КПК України, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності потерпілого.
Крім власного визнання вини кожним з обвинувачених, їх вина в інкримінованому злочині доведена в судовому засіданні показанням свідка та дослідженими судом матеріалами досудового слідства.
Так, свідок ОСОБА_10 суду показав, що в лютому цього року (дати не пам`ятає) за пропозицією ОСОБА_2 він придбав з їх будинку чавунну ванну, оскільки планував займатися риборозведенням. Приблизно через місяць виявилося, що ванну брати Покляцькі викрали, а тому він її повернув законному власнику.
Вина обвинувачених у вчиненні крадіжки майна у ОСОБА_8 доведена стороною обвинувачення письмовими доказами, які було зібрано під час досудового слідства, та досліджено у суді:
- заявою ОСОБА_8 від 10 квітня 2017 року про викрадення з його домоволодіння чавунної ванни;
- протоколом огляду місця події від 10 квітня 2017 року, а саме домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_2 та фото таблицями до нього;
- протоколом огляду предмету металевої ванни від 10 квітня 2017 року та фото таблицями до нього;
- висновком судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 416 від 24 квітня 2017 року про вартість ванни;
- довідкою суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_11 та директора ДП «Райкоопзаготпромторг» від 12 квітня 2017 року про вартість одного кілограма брухту чорних металів.
У сторони захисту не було заперечень щодо допустимості і належності таких доказів.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення, доведено вину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки майна з домоволодіння ОСОБА_8 .
Таким чином, дії обвинувачених слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченим суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ними діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Суд враховує також особу кожного винного.
Так, обираючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його особу, який навчається у Михайловецькому професійному аграрному ліцеї, за час навчання проявив себе як дисциплінований і старанний учень, постійно відвідує уроки, навчається на середньому рівні, бере посильну участь у житті групи та ліцею, має дружні стосунки з товаришами, ввічливий зі старшими, вихований, працелюбний та чемний, за місцем проживання характеризується також з виключно позитивної сторони як такий, що не зловживає спиртними напоями і ніяким чином не скомпрометував себе.
Статтею 103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин у повних п`ятнадцять років.
Представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації ОСОБА_12 висловив у суді думку про те, що із процесуальної поведінки ОСОБА_3 вбачається, що він щиро розкаявся у вчиненому, зробив належні висновки, а тому навряд чи допустить подібне в майбутньому.
Перевіркою матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 (акт від 20 березня 2017 року) встановлено, що останній виховується у багатодітній сім`ї. Сім`я проживає у двокімнатній квартирі за рахунок соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, пенсії по інвалідності та тимчасових заробітків.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Заявив, що ОСОБА_9 добрий, чемний і трудолюбивий. Навчається не на високому рівні, але вміє все робити по господарству, має свої обов`язки в сім`ї, належно їх виконує. Запевняє, що має вплив на сина.
Обвинувачений ОСОБА_2 за місцем свого проживання характеризуються виключно позитивно, як такий, відносно якого не надходило скарг на адресу сільської ради, який не вживає спиртних напоїв.
Суд також враховує, обставини, що пом`якшують покарання для обвинувачених, зокрема, визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше та відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди. Крім того, для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує вчинення злочину неповнолітнім.
До обставин, що обтяжують покарання для обвинувачених суд відносить вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.
Відповідно до висновку органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення неповнолітнім ОСОБА_3 середній, але його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Ризик вчинення повторного злочину обвинуваченим ОСОБА_2 службою пробації визначено як високий, але зроблено висновок про те, що він за певних умов може виправитися без реального відбування покарання.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи думку потерпілого щодо призначення не суворого покарання для обвинувачених, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за вчинення ними злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, буде призначення їм покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті три роки.
З врахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, за відсутності претензій зі сторони потерпілого, враховуючи поведінку обвинувачених та їх позитивну характеристику, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинувачених від покарання з призначенням мінімального іспитового строку.
Оскільки, запобіжний захід відносно обвинувачених в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно них запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
Речові докази - металеву ванну - повернути ОСОБА_8 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 копійок.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим і прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ______________