АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1508/16 Справа № 207/3533/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

встановила:
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області частково задоволено клопотання слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовання до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу - домашнього арешту на строк до 05 лютого 2017 року цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на вказаний строк наступні обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час; не залишати цілодобово місце свого постійного мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.

Клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване тим, що той в першій декаді листопада 2016 року, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці, незаконно, з метою збуту придбав наркотичний засіб «опій ацетильований», в кількості не менше 2 мл., який став умисно, незаконно зберігати з метою подальшого збуту. Після чого, 22 листопада 2016 року, о 14.37 годині, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 наркотичний засіб опій ацетильований, в кількості 2 мл. за 160 гривень. Після чого ОСОБА_9 в той же день, добровільно видав працівникам поліції збутий йому ОСОБА_7 вищезазначений наркотичний засіб, який є особливо небезпечним, обіг якого заборонений масою 1,9 г становить 0,1292 г.

За даним фактом 04 жовтня 2016 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522.

Крім того, 08 грудня 2016 року в ході обшуку по місцю реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений на 4 мл. рідиною коричневого кольору. Даний медичний шприц добровільно видав ОСОБА_7 та пояснив, що в ньому знаходиться наркотичний засіб опій.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав повністю, просив суд врахувати той факт, що він мешкає разом з матір`ю, яка хворіє та знаходиться на його піклуванні.

Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, а також врахувавши, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, приймаючи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання та офіційної реєстрації, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме - цілодобовий домашній арешт, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор в апеляції просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, який відноситься до категорії тяжкого, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; що він матиме можливість залишити місце свого фактичного проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин або продовжити його, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; підозрюваний не має постійного місця роботи, власної родини та утриманців, а його посилання на перебуванні на його утриманні хворої матері не підтверджуються відповідними даними.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав свою скаргу та просив задовольнити її, а ухвалу скасувати як незаконну та постановити нову, якою задовольнити клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; підозрюваного, який заперечував проти апеляції прокурора, просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки слідчого судді про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими слідчим суддею матеріалами.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та прийшов до висновку про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.

Як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, а тому пришов до висновку, що йому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який просив застосувати до нього слідчий, а саме цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти визначеним ризикам.

Судове рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Врахувавши вимоги ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що буде достатнім для мінімізації тих ризиків, які знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, власної родини та утриманців, хоча й заслуговують на увагу, однак оскільки вони були враховані судом першої інстанції в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш суворого запобіжного заходу, так як, не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді цілободового домашнього арешту, тому колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. А тому доводи прокурора, що судом не було враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4