справа №619/3758/15-к
провадження №1-кс/619/132/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2017 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
03.02.2017 року в провадження слідчого судді Дергачівського районного суду ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Органом досудового розслідування встановлено, що до Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області 25.06.2016 від головного державного інспектора Харківської митниці ДФС ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 25.06.2015 о 09-07 год. в ЗМК МАПП «Готпівка» під час огляду автомобіля Opel Insignia реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 виявлено металевий кийок з зовнішніми ознаками холодної зброї.
За вказаним фактом слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП України у Харківській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України.
Під час проведення досудового розслідування вказаного факту встановлено, що 25.06.2015 о 09 год. 07. хв., до зони митного контролю МАПП «Гоптівка» у напрямку руху з Російської Федерації в Україну в`їхав автомобіль марки Opel Insignia реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , де при проведенні усного декларування співробітниками митниці ОСОБА_4 , маючи умисел скерований на незаконне носіння холодної зброї, не маючи передбаченого законом дозволу, заявив, що не переміщує через митний кордон України заборонених предметів.
У подальшому при проведенні огляду вищевказаного автомобіля співробітниками митниці виявлено прихований від митного контролю металевий телескопічний кийок під килимком заднього правого пасажира.
Відповідно до судової експертизи холодної зброї № 88 від 26.06.2015 вилучений у ході огляду місця події металевий кийок є дубинкою телескопічною та відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії.
Прокурор вказує, що 31.07.2015 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України заочно. Закінчити досудове розслідування вчиненого вказаною особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на даний час неможливо у зв`язку з тим, що з 2016 року по теперішній час ОСОБА_4 переховується від слідства та до слідчого не з`явився.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що прокурор не довів наявність обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.4 ст.189, ч.1 ст.194 КПК України, для дозволу на затримання з метою приводу, виходячи з наступного.
31.07.2015 року слідчим СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області за погодженням прокурора прокуратури Дергачівського району Харківської області складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Неможливість вручення в даному випадку полягала в тому, що ОСОБА_4 для цієї дії взагалі не викликався, жодним чином про це не повідомлявся, чим порушені його права, в тому числі передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 276 КПК України.
Доказів на підтвердження вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру шляхом направлення поштою чи будь-яким іншим способом немає, що свідчить про істотне порушення його права на захист.
Тому посилання прокурора на пред`явлення ОСОБА_4 підозри не обґрунтоване. Застосування ст.188 КПК України в даному випадку взагалі є незаконним, оскільки ОСОБА_4 не повідомлений про підозру належним чином.
Як вбачається з п.1 ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
В даному випадку прокурором не доведено як наявності підстав для тримання під вартою, так і підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.
Щодо відсутності підстав вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя виходить з наступного.
Матеріали клопотання не містять жодного доказу належного повідомлення ОСОБА_4 про виклик до слідчого або прокурора.
З наданих доручень оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 16.07.2015р., 14.08.2015 року та 07.04.2016 року неможливо встановити, чи вони виконані, яким чином вони виконувались, тощо.
Отже, надані доручення в будь-якому разі не підтверджують факт його виклику до слідчого, прокурора для допиту, отримання повідомлення про підозру тощо, а містять доручення щодо встановлення місцезнаходження в межах виконання постанови про розшук.
Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відсутні жодні відомості про здійснення виклику ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 135, 136 КПК України.
Отже, немає і підстав вважати, що він переховується чи переховувався.
Це є самостійною підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Так само не доведено прокурором і наявності підстав для тримання під вартою.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 188 КПК України прокурором одночасно з поданням даного клопотання подано клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Як вбачається з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З клопотання та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.
Санкція ч. 2 ст. 263 КК України передбачає максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Враховуючи, що прокурором не доведено факт переховування ОСОБА_4 від органу досудового слідства або прокурора, і положення п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України в даному випадку не підлягають застосуванню, слідчий суддя доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 не може бути застосований незалежно від наявності ризиків, обгрунтованості підозри та будь-яких інших обставин.
Слідчий суддя також вважає, що для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою особі, яка підозрюється у вчиненні одного епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України з урахуванням відсутності судимостей, необхідні виняткові обставини.
Прокурором таких обставин не вказано і не доведено.
Виходячи з наведеного, в задоволенні клопотання слід відмовити.
При цьому, відмова в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання не скасовує розшук ОСОБА_4 і не позбавляє слідчого, прокурора можливості у разі встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 повідомити його про підозру відповідно до встановленого законом порядку та викликати до слідчого чи прокурора згідно вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.
Керуючись ст.ст. 178, 183, 184, 187-189, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1