Справа № 215/573/15-к
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальні провадження за № № 0000072, 0000302, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. ст. 185 ч. 1; 186 ч. 2 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковдор Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 р., близько 19-55, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілого та інших очевидців, таємно викрав мультиварку «Редмонд RMC45011», чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на 1360 грн..

Ці умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
10.02.2016 р., близько 20-00, ОСОБА_4 , знаходячись з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, в районі зупинки громадського транспорту «Інтернат», розташованої по вул. 23 Лютого в м. Кривому Розі, побачили потерпілого ОСОБА_6 , який проходив повз них. В цей момент, в особи, матеріали у вдношенні якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, зупинив ОСОБА_6 та почав вимагати в нього грошові кошти. В цей момент, у ОСОБА_4 , виник злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, і він почав діяти спільно з особо, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, почавши вимагати у ОСОБА_6 грошові кошти. Потерпілий ОСОБА_6 , уникаючи дій вказаних осіб, пішов до автомобіля «таксі», який був припаркований біля узбіччя дороги поблизу зупинки громадського транспорту «Інтернат» та сів на заднє сидіння. ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на досягнення злочинного результату, підійшов до автомобіля «таксі», відчинив задні двері та почав наносити удари в область голови ОСОБА_6 , та витягувати його з автомобіля. В цей момент, особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, підійшов до автомобіля та допоміг ОСОБА_4 витягнути потерпілого ОСОБА_6 з автомобіля, після чого вони відвели його в сторону, де ОСОБА_4 відкрито викрав з рук потерпілого мобільний телефон, марки «Sony Ericsson J230I». Після цього, ОСОБА_4 , збив потерпілого з ніг, а особа, матеріали у відношені якої виділені в окреме провадження, наніс удар ногою в область передньої частини щелепи ОСОБА_6 .. З викраденим майном, ОСОБА_4 та особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з місця злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду на 250 грн..

Ці умисні дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілих, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Згідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені: - ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості; - ч. 2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, ближче до мінімального розміру покарання, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити покарання, шляхом поглинання більш суворим покаранням, менш суворого, у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнити з випробуванням із іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Речові докази:

- мультиварку «Редмонд RMC45011», яка зберігається у ОСОБА_5 , залишити йому ж;

- мобільний телефон «Sony Ericsson J230I», який зберігається у ОСОБА_6 , залишити йому ж.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 165 грн..

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим із дати його отримання.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: