АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/468/17 Справа № 200/5556/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-111840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його вилучено. Вказаний автомобіль тимчасово вилучено одразу після ДТП, що підтверджується ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2017 року.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказаний автомобіль, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вказаний автомобіль в ході проведення огляду місця ДТП був вилучений та залишено на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів ПП «Автоклуб». Постановою слідчого від 20.02.2017 року автомобіль визнаний речовим доказом. 22.03.2017 року було виявлено, що вказаний автомобіль відсутній на території ПП «Автоклуб». Під час допиту ОСОБА_11 , останній відмовився від надання свідчень щодо отримання ним вказаного автомобіля та місця його знаходження. Разом з тим, згідно показань слідчого ОСОБА_12 , який був допитаний в якості свідка та акту прийома-передачі встановлено, що 23.02.2017 року слідчий ОСОБА_12 повернув вказаний автомобіль ОСОБА_11 31.03.2017 року був проведений огляд даного автомобіля на якому були виявлені сліди кримінального правопорушення. Автомобіль було вилучено та залишено на майданчику для зберігання і не пізніше наступного дня подано клопотання до слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль. Зазначає, що автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України, містить на собі сліди злочину та є основним доказом у даному провадженні, тому є необхідність в його збереженні для проведення в подальшому автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану автомобіля.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та слідчого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції, та, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, думку представника третьої особи, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість скарги і просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано належним чином.

З наданих матеріалів вбачається, що майно на яке було накладено арешт, а саме автомобіль «ВАЗ-111840», реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_11 є законним володільцем вказаного автомобіля та користувався ним на законній підставі.
Досудовим розслідування встановлено, що в результаті експлуатації вказаного автомобіля та порушення правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля, внаслідок якої громадянин ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження. Із матеріалів провадження вбачається, що вказаний автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що слідчий порушив строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, і залишилось поза увагою слідчого судді, вказаний автомобіль 19.02.2017 року в ході проведення огляду місця ДТП був вилучений та залишений на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів ПП «Автоклуб». Постановою слідчого від 20.02.2017 року автомобіль визнаний речовим доказом.
Згідно показань слідчого ОСОБА_12 , який був допитаний в якості свідка та акту прийому-передачі встановлено, що 23.02.2017 року слідчий ОСОБА_12 повернув вказаний автомобіль ОСОБА_11 про що у вказаному акті є власноручний підпис гр. ОСОБА_11 .
Таким чином, автомобіль був повернутий слідчим ОСОБА_12 особі, у якої він був вилучений, тим самим органом розслідування дотримані вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.
В ході допиту гр. ОСОБА_11 в якості свідка останній, посилаючись на ст. 63 Конституції України, відмовився повідомити про місце знаходження даного автомобіля.
В подальшому автомобіль був виявлений та відповідно до протоколу від 31.03.2017 року був проведений його огляд на якому зафіксовані сліди ДТП, автомобіль вилучений та залишений на майданчику для зберігання. 03 квітня 2017 року, з дотриманням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України (01.04.2017 та 02.04.2017 року вихідні дні), слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль
Колегія суддів, вважає, що процесуальний законом дозволяє органу досудового розслідування звертатись з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, після того як таке майно перебувало в статусі тимчасово вилученого, було повернуто особі, а в подальшому виникла необхідність в арешті такого майна, у зв`язку з чим апеляційний суд не може погодитись з вказаними висновками слідчого судді.
Таким чином, враховуючи, що транспортні засоби є важливими доказами по даній категорії справ, а також що в даному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду і запобігання ризиками приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження даного речового доказу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказаний автомобіль.
Наявність вказаних ризиків, об`єктивно підтверджується матеріалами досудового розслідування, зокрема протоколом допиту гр. ОСОБА_11 , який після повернення йому вказаного автомобіля, відмовився надати відомості про місцезнаходження даного доказу. Відповідно до заяви ОСОБА_11 яка адресована слідчому ОСОБА_8 , копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_11 не надає дозволу на проведення будь-яких слідчих та/або процесуальних дій з вказаним автомобілем.
Крім того, гр. ОСОБА_11 , згідно матеріалів провадження, знаходився за кермом вказаного автомобіля під час ДТП, тому є заінтересованою особою і, у разі знаходження даного автомобіля в його володінні, може вчинити дії щодо приховування, перетворення або відчуження вказаного автомобіля.

Апеляційний суд, при вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, враховує, що вказаний автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також відсутність тяжких наслідків такого арешту майна для третіх осіб та приходить до висновку, що для досягнення дієвості цього провадження та інших цілей кримінального провадження, необхідно накласти арешт на вказаний автомобіль.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-111840», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним автомобілем.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3