Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/643/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

представника Олександрівського ВЦ 104 ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року, якою щодо,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, засудженого 16.12.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

задоволено клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення.

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з заявою про застосування щодо нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відбув більше 2/3 частини строку покарання, характеризується адміністрацією установи позитивно, умов та режиму відбування покарання не порушує, на даний час стягнень не має, має 6 заохочень.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року заяву засудженого ОСОБА_7 задоволено та звільнено від кримінального покарання, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 19 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що з характеристики на засудженого та висновку про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання видно, що ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_7 має 6 заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку правами начальника установи та 2 стягнення, які на даний час погашені. З протоколу засідання спостережної комісії Олександрівської РДА Кіровоградської області № 32 від 18.07.2017 року вбачається, що комісія підтримала заяву засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення. Враховуючи зазначене та вимоги ч.2 ст. 81 КК України, суд дійшов висновку, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і звільнив його від відбування покарання умовно-достроково.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 20.07.2017 року через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що відповідно характеристики ДУ «Олександрівський ВЦ (№104) ОСОБА_7 відбуває покарання з 23.08.2016 року. Відбуваючи покарання засуджений був працевлаштований, у 2016 році відпрацював 22 дні, упродовж 2017 року відпрацював всього 47 днів на різних об`єктах. Зокрема з довідки вбачається, що ОСОБА_7 упродовж вересня-жовтня 2016 року взагалі не працював, у листопаді та грудні 2016 року відпрацював відповідно 17 та 5 днів. У січні, квітні та травні 2017 року засуджений не працював жодного дня, у лютому 2017 року відпрацював 19 днів, у червні 2017 року -2 дні, у березні 2017 року 26 днів.

Поряд з цим, детальним вивченням довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 встановлено, що незважаючи на те, що упродовж вересня-жовтня 2016 року він взагалі не працював та відпрацював усього 17 днів у листопаді 2016 року, 18.11.2016 року правами начальника установи ОСОБА_11 заохочено за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку у вигляді дозволу на короткочасний виїзд за межі установи до близьких родичів на вихідні дні. Аналогічне заохочення засуджений отримав 03.03.2017 року попри те, що після отримання попереднього заохочення у грудні 2016 року відпрацював усього 5 днів, у січні 2017 року не працював жодного дня, а у лютому відпрацював усього 19 днів, що викликає сумнів у правомірності заохочень засудженого.

Враховуючи зазначене, посилаючись на вимоги ст. 81 КК України, ст. 6 КВК України п.1, пп.а п.2 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і зміну невідбутої частини покарання більш м`яким» прокурор вважає, що періодичність виконання ОСОБА_7 робіт свідчить не про його бажання довести своє виправлення сумлінним ставленням до праці, а про усвідомлення ним необхідності несистематичного та нетривалого виконання певних робіт для отримання права на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи суд невірно дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та безпідставно задовольнив заяву засудженого, чим допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та, що відповідно вимог статей 409, 411, 413 КПУ України є підставою для зміни або скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

В поданих запереченнях адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_7 без змін. Адвокат посилається на те, що у відповідності до висновку суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджується позитивною характеристикою з часу відбування покарання, висновком Олександрівського ВЦ 104 щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, наявними заохоченнями. Зазначає, що установа виконання покарань не в змозі забезпечити засуджених роботою на 100%, що і є підставою періодичності роботи засудженого. Крім того, вказує, що під час судового розгляду справи в суді першої інстанції прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав подану апеляцію, засудженого, його адвоката та представника Олександрівського ВЦ, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Приймаючи рішенні про задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції врахував характеристику, довідки про заохочення та стягнення, висновок Олександрійського виправного центру, а також протокол засідання спостережної комісії Олександрівської РДА Кіровоградської області № 32 від 18.07.2017 року, відповідно яких засуджений має 2 стягнення, які погашені та 6 заохочень. За час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений навсебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установах виконаня покарання.

Як убачається з характеристики, затвердженої начальником ДУ «Олександрівський ВЦ (№104)» на засудженого ОСОБА_7 , останній за час тримання в Черкаському СІЗО та Черкаській ВК № 62, допустив 2 порушення вимог режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до карцеру на 10 діб та усного попередження. В Олександрівському виправному центрі відбуває покарання з 23.08.2016 року, характеризується позитивно, має 2 заохочення, стягнень не має. На момент надання характеристики та висновку службовими особами Олександрівського виправного центру щодо вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , останній знаходився в даній установі лише близько 1 року.

Однак дані про позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 , за час відбування покарання в Олександрівському виправному центрі, відсутність стягнень, повністю спростовуються долученими до матеріалів справи доповідною запискою членів комісії працівників Міністерства юстиції України та відповідно витягом з кримінального провадження № 0000183, внесеного до ЄРДР 28.08.2017 року з правовою кваліфікацією ч.2 ст. 364 КК України, щодо службових осіб ДУ «Олександрівський ВЦ (№104)», які з метою отримання неправомірної вигоди, зловживаючи своїм службовим становищем не вжили заходів для реєстрації рапортів співробітників виправного центру про порушення засудженим ОСОБА_7 режиму утримання за які можливо було накласти на останнього дисциплінарні стягнення, підготовки та направлення до суду позитивних характеристик, на підставі яких судом було прийнято рішення про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2017 року, - скасувати.

Відмовити засудженому ОСОБА_7 в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2