Справа № 529/1325/16-к
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна
23 грудня 2016 року смт Диканька

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області:

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника вилученого майна ОСОБА_4 ,

представника ТОВ "Компанія октан трейд" ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні районного суду клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
20 грудня 2016 року відомості про кримінальне правопорушення за фактом використання завідомо підробленого документа, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України і цьому кримінальному провадженню був присвоєний номер 0000326 та розпочате його досудове розслідування.

22 грудня 2016 року слідчий СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль "МАЗ 53366", державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору з паливоцистерною в середині якої знаходиться нафтогазоконденсатна суміш об`ємом 12000 л, власником якого є ОСОБА_4 , а також на товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) на перевезення 12000 л нафтогазоконденсатної суміші за № 19/12-1 від 19 грудня 2016 року, які були вилучені у водія ОСОБА_6 20 грудня 2016 року згідно протоколу огляду та вилучення вказаних предметів.

Своє клопотання мотивував тим, що 20 грудня 2016 року працівниками ДПС ГУНП в Полтавській області на 162 км автошляху "Полтава-Суми" був зупинений вказаний вище автомобіль "МАЗ 53366", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та при перевірці документів було встановлено, що товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) на перевезення 12000 л нафтогазоконденсатної суміші за № 19/12-1 від 19 грудня 2016 року має сліди підробки у вигляді кольорової ксерокопії відбитку печатки підприємства та підпису відповідальної особи.

Слідчий вказує, що в ході огляду місця події було 20 грудня 2016 року вилучено автомобіль "МАЗ 53366", державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору з паливоцистерною в середині якої знаходиться нафтогазоконденсатна суміш об`ємом 12000 л та товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) на перевезення 12000 л нафтогазоконденсатної суміші за № 19/12-1 від 19 грудня 2016 року і у разі ненакладення арешту на вказані автомобіль і документ, вони підлягають поверненню власнику, а це буде перешкоджати проведенню досудового розслідування, так як ці речі є засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегли (чи можуть зберігати) на собі його сліди, можуть бути використані як доказ для встановлення обставин вчинення злочину за ознаками ст. 358 ч. 4 КК України та необхідні для проведення відповідних судових експертиз.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт автомобіля і товарно-транспортної накладної та просив його задоволити з підстав, вказаних у клопотанні та судовому засіданні.

При цьому пояснив, що йому як слідчому нічого не перешкоджало подати клопотання про арешт майна на наступний робочий день після його вилучення.

ОСОБА_4 як особа, яка користується та розпоряджається згідно доручення затриманим автомобілем з газоконденсатною сумішшю та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що завантаження нафтогазоконденсату було законним, а вилучена у ОСОБА_6 , який працює водієм у ОСОБА_4 , товарно-транспортна накладна є справжньою, без жодних ознак підробки. Вказуючи на те, що вилучені автомобіль з газоконденсатною сумішшю та документи необхідні для здійснення підприємницької діяльності, це клопотання слідчий подав до слідчого судді за межам граничного строку, визначеного законом, просили відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши доводи та обгрунтування необхідності арешту слідчого, пояснення власника вилученого автомобіля та його представника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна при доведеності слідчим або прокурором підстав, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України та у разі наявності підстав вважати, що таке майно чи речі згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на ньому його сліди, що передбачено ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ці положення носять імперативний характер, бо зобовязуть слідчого і прокурора діяти тільки так і у такий строк, який є пресікаючим.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи протоколу огляду місця події автомобіль "МАЗ 53366", державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору з паливоцистерною, в середині якої знаходилася нафтогазоконденсатна суміш об`ємом 12000 л та товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) на перевезення 12000 л нафтогазоконденсатної суміші за № 19/12-1 від 19 грудня 2016 року, слідчими органами було вилучено 20 грудня 2016 року.

Із супровідного листа до клопотання про арешт майна, що не заперечувалося слідчим в судовому засіданні, слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного майна 22 грудня 2016 року, тобто за межами строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Незважаючи на твердження слідчого у суді щодо необхідності з"ясування питань щодо можливого викрадення газоконденсатної суміші, що є у затриманому автомобілі, однак відомості про вчиннення такого викрадення чи замаху на таке викрадення до ЄРДР на день розгляду клопотання слідчим суддею не внесені, що підтвердив у суді сам слідчий ОСОБА_3 .

Виходячи з системного аналізу ст. 171 КПК Україниі, зокрема, ч. 5 цієї статті, положень ч. 3 ст. 172 та 117 КПК України, яка регулює вирішення питань поновлення процесуальних строків та, врховуючи, що положення ч. 5 ст. 171 КПК України є імперативними, які закріплюють не право слідчого чи прокурора щодо строку подання клопотання про арешт майна до слідчого судді, а покладають на них саме обов"язок подати таке клопотання до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення ними майна, то вказані обставини свідчать, що цей строк є пресікаючим/ преклюзивним/.

Аналіз змісту та суті положень ст. 117 КПК України свідчать, що ця стаття є загальною статтею, а аналіз змісту і суті положень саме ч. 5 ст. 171 КПК України свідчить, що її положення є спеціальними положеннями цієї статті. Відповідно ж до положень закону при конкуренції загальної і спеціальної статті застосуванню підлягає спеціальна стаття.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку та переконання, що подання слідчим клопотання про арешт майна не на наступний робочий день після його вилучення як це вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України, не є у системному аналізі зазначених вище норм права правовою підставою відпоповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України для повернення клопотання про арешт майна слідчому чи прокурору для усунення недоліків клопотання, бо таке повернення вказаного клопотання можливе лише при невідповідності його положенням інших частин ст. 171 КПК України за виключенням положень ч. 5 ст. 171 КПК України, вимоги якої є імперативними з пресікаючим /преклюзивним/ строком для вчинення дій слідчим.

Тому і подання слідчим клопотання про арешт майна за межами вказаного строку не є недоліком клопотання, а свідчить про безпідставність такого клопотання, що тягне за собою відмову у його звадоволенні саме з цих підстав.

Враховуючи те, що клопотання про арешт майна є безпідставним, вилучені вищевказані автомобіль та товарно-транспортна накладна є тимчасово вилученим майном, яке у разі неподання слідчим клопотання про його арешт на наступний робочий день до слідчого судді, слідчий зобов`язаний повернути власнику, то при таких обставинах відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого про накладенння арешту на автомобіль та товаро-транспортну накладну.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 167-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити у зв`язку із безпідставністю вимог.

Копію ухвали слідчого судді негайно після проголошення вручити слідчому та власнику вилученого майна ОСОБА_4 , а особам, які залучалися до розгляду клопотання, але не були присутні у судовому засіданні при його розгляді, надіслати копію ухвали слідчого судді для відому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а в разі винесення рішення у відсутність особи - протягом п`яти днів з дня отримання нею копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Диканського районного суду Полтавської області ОСОБА_1