Справа № 697/815/17
Провадження № 1-кп/697/74/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2017 Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с.Павлівка, Канівського району, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, розлучений, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України;

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачуваний ОСОБА_4 згідно рішення Канівського районного суду Черкаської області № 2-340 від 16.10.2000 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення ними повноліття, тобто на утримання доньки ОСОБА_8 до 04.09.2016 року, а з 04.09.2016 на утримання доньки ОСОБА_9 до 12.02.2018 року, починаючи з 21.09.2000 року.

Проте, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , являючись дієздатним, будучи працездатною особою, в період з 01.10.2007 по 01.07.2011 та в період з 29.10.2011 по 01.03.2017 про тимчасові заробітки відділ державної виконавчої служби Канівського МРУЮ не повідомляв, в Канівському міськрайонному центрі зайнятості на обліку не перебував, добровільно допомоги на утримання дітей не надавав, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дітей взагалі не вживав, тобто злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей.

В зв`язку з цим, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за період часу з 01.10.2007 по 01.07.2011 становить 18311,24 грн., з 29.10.2011 по 01.03.2017 становить 79459,44 грн.. Загальна сума заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за вказані періоди становить 97770,68 грн., що сукупно складає суму виплат відповідних платежів більше шести місяців.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду, що від шлюбу з ОСОБА_5 має двох дочок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В 2000 році вони розлучилися і дочки знаходяться на утриманні ОСОБА_5 .. Згідно рішення Канівського районного суду він повинен сплачувати кошти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття. У період з 2007 року аліменти не сплачував, у зв`язку з тим, що не мав постійної роботи, а підроблявся тимчасовими заробітками, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, участі у вихованні дітей не приймає. В подальшому зобов`язується працевлаштуватися на роботу та виплачувати аліменти. Просить суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання .

Учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи і тому суд вважає недоцільним проводити дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сторони проти цього не заперечують.

Обвинувачений та учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має. Учасникам судового провадження роз`яснені їх права, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи покази обвинуваченого, даними ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доказано.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в Канівській ЦРЛ у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що характеризують обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у виді обмеження волі, однак, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім цього, покладаючи обов`язок, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, суд враховує досудову доповідь Канівського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮУ про обвинуваченого ОСОБА_4 №835 від 26.04.2017, якою рекомендовано обвинуваченому знайти постійне місце роботи, тобто офіційно працевлаштуватися.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 164 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок працевлаштуватися .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1