Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/271/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальне провадження №0000138 по обвинуваченню ОСОБА_10 , за апеляційними скаргами: прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круглик Криулянського району Республіки Молдова, особу без громадянства, з середньою освітою, працюючого не офіційно, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04 липня 2012 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 12 червня 2014 року, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»,

визнано винним та засуджено за п.п.1,9 ч.2 ст. 115 КК України на 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання зараховано попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_10 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 30 березня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 7425 грн. 65 коп., моральної шкоди - 300000 грн., а всього стягнуто 307425 (триста сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 32401 грн. 56 коп. (тридцять дві тисячі чотириста одну) грн. 56 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_10 скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, двох або більше осіб, з метою приховати інший злочин, за таких обставин.

30 березня 2015 року, у нічний час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у пошуках своєї співмешканки ОСОБА_11 , яка після сварки та бійки з ним вибігла з будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою повідомити міліцію про протиправні дії ОСОБА_10 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де знаходились на той час його господар ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , колишній чоловік його співмешканки.

За невстановлених слідством обставин, ОСОБА_10 потрапив до приміщення будинку, де став шукати свою співмешканку ОСОБА_11 , на ґрунті чого між ним та ОСОБА_14 виникла сварка, під час якої ОСОБА_10 вирішив вчинити вбивство ОСОБА_15 з мотивів особистої неприязні до останнього.

Виконуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_15 , обравши знаряддям вчинення злочину розкладний ніж, який він приніс з собою, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання злочинного результату у вигляді смерті ОСОБА_15 , лезом ножа наніс потерпілому ОСОБА_13 один удар в область грудної клітини, три удари по передній поверхні шиї та знайденою у приміщенні будинку дерев`яною палицею, наніс один удар по тулубу, тим самим ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку судомо-медичної експертизи № 69 від 31 березня 2015 року та 12 травня 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран шиї та грудної клітки, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення.Смерть потерпілого ОСОБА_13 настала від колото-різаних пошкоджень судин шиї з масивною зовнішньою кровотечею.

У цей час, від шуму прокинувся та підвівся з ліжка ОСОБА_12 , який відпочивав у сусідній кімнаті, ставши таким чином свідком вбивства його знайомого ОСОБА_13 .

Зрозумівши вказаний факт, у ОСОБА_10 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_16 з метою приховати вбивство ОСОБА_13 для уникнення кримінальної відповідальності. Маючи умисел, направлений на позбавлення життя останнього, та з метою недопущення опору з боку ОСОБА_16 , ОСОБА_10 за допомогою коромисла, знайденого у приміщенні будинку, наніс один удар по голові останнього, однак ОСОБА_12 від заподіяного удару не впав.

Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер, ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано з метою досягнення злочинного результату у вигляді смерті ОСОБА_16 , скориставшись принесеним з собою ножем, лезом ножа наніс потерпілому ОСОБА_16 чотири порізи по обличчю, від яких останній намагався захиститись, прикривши обличчя руками. Внаслідок чого, ОСОБА_10 наніс лезом ножа поріз по тильній поверхні четвертого пальця правої кісті. Після чого, лезом ножа він наніс один удар по шиї, чотири удари в область грудної клітки та один удар в область черевної порожнини, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_16 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 68 від 31 березня 2015 року та 04 червня 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани тім`яної ділянки голови; трьох різаних ран обличчя; 7 колото-різаних ран шиї, грудної клітки та живота, три з яких проникали в порожнини тіла з пошкодженням внутрішніх органів, які за тяжкістю в сукупності відносять до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 впав на підлогу та перестав здійснювати рухи. Смерть потерпілого ОСОБА_16 настала від тупої травми голови з розвитком субарахноїдального крововиливу головного мозку, колото-різаних пошкоджень шиї, грудної клітки та живота з пошкодженням внутрішніх органів, м`язів та судин шиї, хряща гортані, лівої легені, серця та товстого кішківника, з масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею.

ОСОБА_10 , вважаючи свої дії достатніми для позбавлення життя ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , з місця вчинення злочину втік. Знаряддя вчинення злочину, а саме ніж та дерев`яну палицю він забрав із собою та залишив за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

У зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати вирок суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої доводи прокурор мотивує тим, що згідно ч.3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження у суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних. А відповідно до ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Вказує і на те, що вивченням матеріалів кримінального провадження, а саме журналів судового засідання від 24.07.2015 року, 20.10.2016 року та 16.12.2016 року встановлено, що у порушення вказаних вимог закону судом першої інстанції роз`яснено обвинуваченому можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних лише 20.10.2016 року, тобто наприкінці судового розгляду, оскільки в наступному судовому засіданні 16.12.2016 року відбулися судові дебати, чим порушено право обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а відповідно безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, оскільки дане порушення неможливо усунути під час апеляційного розгляду.

Потерпілий ОСОБА_17 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати вказаний вирок суду першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_10 винним за п.п.1,9 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

При цьому посилається на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку доказам, внаслідок чого ухвалив вищевказаний вирок, що суперечить дійсним обставинам справи та ст. 373 КПК України, а призначаючи покарання, в порушення ст. 65 КК України, повною мірою не врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_10 злочину, дані, що характеризують його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Також вважає, що суд помилково послався на те, що обвинувачений частково визнав свою вину, щиро розкаявся, оскільки матеріалами справи такий висновок не підтверджується. Під час досудового слідства та в судовому засіданні ОСОБА_10 лише частково визнавав себе винним у вчиненні злочину та намагався уникнути відповідальності, даючи неправдиві свідчення, які в подальшому спростовані проведеними експертизами та іншими доказами.

Вказує і на те, що згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного, проте каяття вважається щирим тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася, але даних про таку оцінку ОСОБА_10 , своїх дій у матеріалах справи немає. На його думку, суд ретельно не вивчив дані про особу обвинуваченого, зокрема його показання на досудовому слідстві, показання свідків щодо його ставлення до вчиненого, його поведінку після вчинення злочину, оскільки він жодним чином не висловив жаль з приводу вчиненого, не намагався мінімізувати наслідки свого діяння (не викликав швидку допомогу, не покликав сусідів, тощо), але це не зазначено у вироку суду та зовсім не мотивовано наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття.

Вважає, що суд також помилково визнав обставиною, що пом`якшує покарання - визнання вини у вчиненні злочину, не врахувавши при цьому судову практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та позицію науковців, згідно з якою вказана обставина не може враховуватися як самостійна обставина, що пом`якшує покарання при його призначенні. Особа, яка визнала свою вину у вчиненні злочину заслуговує на поблажливе ставлення до себе, що відповідно може вплинути на призначене покарання у бік його пом`якшення, лише якщо вона, щиро розкаюючись у злочині, викладає всі обставини вчиненого, або тоді, коли, хоча і без каяття, повне визнання своєї вини, сприяло встановленню істини у справі (тобто розкриттю злочину).

Якщо ж, особа визнає свою вину тільки під тиском беззаперечних доказів, то це свідчить про небажання визнати вину добровільно, а часткове визнання своєї вини у будь-якому разі свідчить про бажання уникнути відповідальності.

Таким чином, лише повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину, викликане щирим каяттям або бажанням сприяти розкриттю злочину, може бути враховано при призначенні покарання у бік його пом`якшення, що не було встановлено у судовому засіданні, а відтак і не може бути враховано при призначенні покарання, також на його думку обставини вчинення кримінального правопорушення та характеристика особи обвинуваченого свідчать про те, що він становить особливу небезпеку для оточуючих та всього суспільства.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , також просить скасувати вказаний вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому вказує на те, що судом залучений перекладач, який здійснював переклад з української мови на російську, але жодною з цих мов, обвинувачений ОСОБА_10 володіє не в повному обсязі, що було видно з його відповідей наданих ним на поставлені йому запитання учасниками процесу. Як визначено ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою та забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 68 КПК України передбачено, що у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача.

Відповідно до вимог підпункту е пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

На підставі вищенаведеного сторона захисту вважає, що при проведені судового розгляду було порушено право обвинуваченого на захист, в зв`язку з чим вирок підлягає безумовному скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд в іншому складі суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та об`єктивно розглянути справу, прийнявшии законне та обґрунтоване рішення.

Вказує на те, що 30 березня 2015 року у вечірній час, він шукаючи свою співмешканку ОСОБА_11 , зустрів ОСОБА_16 , який запросив його до себе додому по АДРЕСА_2 , щоб випити спиртного та помиритися, на що він погодився.

Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , який там теж перебував, вживали спиртне, а потім ОСОБА_12 почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою та висувати претензії, з приводу того, що він, є громадянином Молдови і проживає незаконно в Україні. Під час виниклої сварки, він перший вдарив його коромислом по голові, тому він змушений був захищатися, тож захищався ножем, який схопив зі столу та дерев`яною палицею, яку знайшов у будинку. Він декілька раз вдарив ОСОБА_13 ножем в шию та грудну клітку, також ударив його дерев`яною палицею. Орла він також декілька раз вдарив ножем в область шиї та грудної клітки.

Наміру на вбивство ОСОБА_16 та ОСОБА_15 він не мав, а тому його дії слід розцінювати як перевищення меж необхідної оборони, а також вказані дії були скоєнні ним у стані афекту.

Просить звернути увагу і на той факт, що після скоєння злочину, ніяких намірів переховуватись від правоохоронних органів у нього не було і він залишився за місцем свого проживання.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги та змінену апеляційну скаргу прокурора, однак заперечили задоволення апеляційних вимог потерпілого, думку прокурора, який повністю підтримав свою змінену апеляцію, а такожчастково підтримав апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_16 , в частині скасування вироку, а обвинуваченого та його захисника в частині скасування вироку та призначення нового судового розгляду, та пояснення потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_16 , які повністю підтримали апеляцію останнього та заперечили задоволення апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню повністю, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_7 тапотерпілого ОСОБА_16 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду, з таких підстав.

Під час апеляційного перегляду вказаного вироку суду стосовно ОСОБА_10 , колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що полягають у наступному.
Як вбачається з обвинувального акту, прокурор вважає встановленим що обвинувачений ОСОБА_10 вчинив злочин, правова кваліфікація якого передбачена п.п.1,9 ч.2 ст. 115 КК України, а санкцією цієї статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Згідно ч.3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження у суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 384 КПК України, прокурор і суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Згідно частини 2 вказаної статті, обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Тобто, у даному випадку, як це чітко визначено чинним кримінальним процесуальним законодавством, як прокурор на стадії досудового розслідування, так і суд у підготовчому засіданні зобов`язані були роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Як вбачається з журналу судового засідання, під час проведення підготовчого судового засідання 24.07.2015 року районний суд вирішив ряд загальних питань, передбачених ст.ст. 314-316 КПК України, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду та призначив на 31.07.2015 року судовий розгляд даного кримінального провадження, але всупереч вимогам ч.1 ст. 384 КПК України обвинуваченому ОСОБА_10 судом не роз`яснено про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження відносно нього судом присяжних, а також не роз`яснено його право на цій стадії судового розгляду, відповідно до ч.2 ст. 384 КПК України, заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, що передбачено ч.3 ст. 31 КПК України, та є обов`язковим для даної категорії справ, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_10 є особливо тяжким, за який передбачено покарання у тому числі і у виді довічного позбавлення волі (т.4 а.к.п.43-47).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Не роз`яснення обвинуваченому його права на розгляд кримінального провадження судом присяжних є істотним порушенням права на захист обвинуваченого, що відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою скасування даного вироку суду першої інстанції та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Відтак, із урахуванням викладеного, колегія суддів переконана, що у зв`язку із виявленими істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, рішення суду першої інстанції безумовно підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суддів зі стадії підготовчого провадження.
За таких обставин змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню повністю, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_7 тапотерпілого ОСОБА_16 підлягають частковому задоволенню, лише в частині необхідності скасування вироку, однак лише з тих підстав, що судове рішення ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути допущені порушення вимог КПК України вказані в ухвалі суду, всебічно перевірити правильність правової кваліфікації діяння, які інкримінуються обвинуваченому, перевірити всі доводи, викладені в апеляційних скаргах потерпілого ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 і дати їм відповідну правову оцінку, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення, відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

При цьому колегія суддів враховує і те, що на даний момент у Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області фактично працює вісім суддів, з яких п`ятеро суддів, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вже приймали участь у розгляді даного кримінального провадження (т.5 а.к.п.19-30).

Слідчий суддя ОСОБА_23 ухвалою суду від 01.04.2015 року (т.1 а.п.62) надавав дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_10 .

Згідно вимог ч.3 ст. 31 КПК України розгляд даного кримінального провадження повинен здійснюватись лише колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого можливо і судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, однак у вказаному вище суді відсутня можливість сформувати нову колегію суддів, оскільки в цьому суді залишилися два судді ОСОБА_24 та ОСОБА_25 які не приймали участі у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 .

Тому, з урахуванням вищенаведеного, а також з метою розгляду даного кримінального провадження у розумні строки, колегія суддів вважає необхідним, на підставі п.2 ч.1 ст. 34 КПК України, передати його на розгляд до іншого суду, який територіально розташований найближче, тобто до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_16 задовольнити частково.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.12.2016 року стосовно ОСОБА_10 скасувати, а кримінальне провадження №0000138 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,9 ч.2 ст.115 КК України призначити на новий судовий розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 липня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2