Справа №463/2989/16-к
Провадження №1-кп/463/76/17
В И Р О К
іменем України
13 лютого 2017 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001859 від 17 червня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Честині, Кам`янсько-Бузького району, Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Стрий, громадянина України, із неповною вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, -
встановив:
16.06.2015 року близько 18-00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи на вул.М.Печери, 17 у м.Львові, під час конфлікту із ОСОБА_8 , який виник на грунті неприязних відносин, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, умисно з мотивів не поваги та з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, наніс декілька ударів кулаками в обличчя ОСОБА_8 , після цього ОСОБА_5 наніс удар ногою в область живота ОСОБА_8 , від чого останній впав, в подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 наносили хаотично удари ногами по тілу потерпілого, від чого останній втратив свідомість. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, лівій руці, правій нозі, струс головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині винуватим себе не визнав і суду пояснив, що 16.06.2015р. він з сином починаючи з обіду до 20-00год. перебували в квартирі по АДРЕСА_2 , де проводили ремонтні роботи. Крім того, в даній квартирі була ще його дружина з молотшим сином та був майстер ОСОБА_9 , який встановлював сантехніку. Весь цей час він з сином ОСОБА_5 з квартири не відлучались. Близько 19-30 год. цього ж дня вони їздили на автомобілі Ланос, зеленого кольору на шиномонтаж, який розташований на вул.Пасічній в м.Львові, а потім поїхали додому. Потерпілого в цей день не бачили. Цивільного позову не визнає. Додатково зазначив, що з потерпілим вони перебувають в неприязних відносинах у зв`язку з іншим судовим розглядом, який закінчився винесенням відносно потерпілого вироку та стягнення з нього на його користь 7000 грн. До даного випадку потерпілий бачив його дружину на вулиці і повідомив, що коштів не буде повертати. З приводу показів свідків, які вказують про побиття ним потерпілого, вважає, що це пов`язано саме з попередньою справою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині винуватим себе не визнав і суду пояснив, що 16.06.2015р. він з обіду до 19-00год. був з батьком, мамою, молодшим братом та сантехніком на квартирі по АДРЕСА_2 де проводиться ремонт. Батько помагав сантехніку, він прибирав та виносив сміття. Близько 19-30 год. цього ж дня вони їздили на шиномонтаж, який розташований на вул.Пасічній в м.Львові. В цей день потерпілого не бачив. Цивільного позову не визнає.
Не зважаючи на не визнаннясвоєї вини у вчиненому, винність обвинувачених в інкримінованому їм злочині підтверджується доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 16.06.2015р. близько 18-00 год. йшов по вул.М.Печери зустрічати з роботи дружину. Бачив припаркований на узбіччі зелений Ланос. З даного автомобіля вийшов ОСОБА_10 і почав бити в лице, сказав що це за малого. В нього почала йти кров і він впав. В цей час підійшов ОСОБА_11 та вдарив його у живіт, в подальшому вони у двох його копали з криками «де гроші». Невідома жінка кричала, щоб вони перестали його бити. Він втратив свідомість. Коли прийшов до тями біля нього була його дружина. Додатково зазначив, що він згідно вироку суду сім`ї ОСОБА_12 має заплатити 7000грн. моральної шкоди., яку з нього стягують в примусовому порядку через ВДВС.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_13 , яка пояснила, що 16.06.2015р. телефонувала до свого чоловіка ОСОБА_8 щоб зустрів її о 18-00 год. на зупинці громадського транспорту на вул.М.Печери. Коли вийшла з маршрутного таксі на зупинці, побачила чоловіка, який лежав на землі і був весь у крові без свідомості. Коли прийшов до тями сказав, що його побили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В подальшому вона викликала швидку допомогу і вони удвох пішли додому. Біля їхнього під`їзду бачила ОСОБА_14 , який помахав в їхню сторону кулаком. Додатково зазначила, що самого побиття вона не бачила, але перед тим як натрапити на чоловіка, бачила автомобіль Ланос, який належить обвинуваченим, що проїжджав біля місця події.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_15 , який пояснив, що 16.06.2016р. близько 18-00год. йшов по вулиці М.Печери і побачив, як двоє чоловіків побили потерпілого, сіли в автомобіль зеленого кольору і поїхали в невідомому напрямку. Побиття відбувалось близько 2-3 хв., після чого до потерпілого підбігли жінки, оскільки він був весь в крові. Додатково зазначив, що серед обвинувачених пам`ятає молодшого ОСОБА_14 , який бив потерпілого.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , яка пояснила, що 16.06.2015р. біля кіоску на вул.М.Печери побачила, як обвинувачені били потерпілого, після чого сіли в автомобіль Ланос, зелного кольору і поїхали. В цей час до потерпілого підбігла жінка, в подальшому як їй стало відомо його дружина. Потерпілим виявися її колишній співробітник. Вона хотіла надати допомогу, але від такої потерпілий з дружиною відмовились і пішли додому.

З оголошеного в судовому засіданні витягу з кримінального провадження №0001859, згідно якого 17.06.2015р. внесено відомості до ЄРДР щодо побиття ОСОБА_8 (а.с.53)

З оголошеної в судовому засіданні заяви ОСОБА_13 , згідно якої остання повідомила про даний злочин (а.с.56).

З оголошеного в судовому засіданні рапорту чергового від 16.06.2015р., згідно якого надійшло повідомлення від чергового лікаря ТП-2 про побиття потерпілого ОСОБА_8 (а.с.57)

З оголошеної в судовому засіданні заяви ОСОБА_8 , згідно якої останній повідомив про даний злочин (а.с.58).

З оголошеної в судовому засіданні виписки №6533, згідно якої потерпілому встановлено діагноз: струс головного мозку, множинні забої м`яких тканин голови, забої м`яких тканин грудної клітки. В зв`язку з чим призначено відповідне лікування. (а.с.59).

З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №302/15 від 25.06.2015р., згідно якого у гр. ОСОБА_8 були синці на обличчі, лівій руці, правій нозі. Крім цього, за даними медичних документів, у нього був струс головного мозку. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитися 16 червня 2015 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_8 утворилися при самовільному падінні на площину нема. Для більш конкретного встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень необхідне представлення на експертизу матеріалів досудового розслідування, в тому числі протоколу відтворення обстановки та обставин події. (а.с.61-62).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу пред`явлення для впізнання від 17.07.2015р., згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 по зовнішніх ознаках, зросту та спортивній тіло будові, як особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження. (а.с.64-66).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2016р. та фото таблиці до нього, згідно якого свідок ОСОБА_17 на місці події детально відтворила обставини щодо побиття потерпілого (а.с.67-71).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу пред`явлення для впізнання від 18.02.2016р., згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 по зовнішніх ознаках, зросту, лобової частини обличчя та тілобудові, як особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження. (а.с.72-74).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 20.05.2016р. та фото таблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 на місці події детально відтворив обставини свого побиття (а.с.75-83).

З оголошеного в судовому засіданні додаткового висновку експерта №229/1 від 23.05.2016р., згідно якого у гр. ОСОБА_8 були синці на обличчі, лівій руці, правій нозі. Крім цього, за даними медичних документів, у нього був струс головного мозку. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вони не могли утворитися при одноразовому самовільному падінні на площину. Всі ушкодження, що були у гр. ОСОБА_8 могли утворитися 16 червня 2015 року, можливо від ударів руками, стисненими в кулак чи ногами у взутті таким чином, на який вказує ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту 20 травня 2016р., тобто його покази можуть відповідати дійсності. (а.с.84-85.)

Оцінюючи докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочині.

Судом критично оцінюються показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не визнають вини у вчиненому та вважаються такими, що даються з метою уникнути кримінальної відповідальності і спростовуються переліченими вище доказами.

З приводу показів наданих в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 щодо створення алібі обвинуваченим 16.06.2015р., який зазначив, що він проводить ремонти і надає послуги з встановлення сантехніки, і саме в цей день він встановлював сантехніку в квартирі по АДРЕСА_2 і з ним в квартирі були присутні обвинувачені, яким він надавав послуги і які з 14-00год. до 19-00 год. нікуди не відлучались, то такі покази судом критично оцінюються і не беруться до уваги, оскільки суду не представлено жодних доказів надання свідком послуг, сам свідок зазначив що він працює неофіційно, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що жодних угод про надання послуг з свідком не було укладено. Також не представлено суду жодних доказів того, що свідок саме в цей день проводив будь які роботи на квартирі обвинувачених. Крім цього такі покази свідка є непослідовні та суперечать між собою. Не беруться до уваги судом і клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимими протоколів пред`явлення особи для впізнання, оскільки зауваження сторони захисту зазначені в цих протоколах є лише довільне трактування проведення самих слідчих дій.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

З приводу заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд вважає, що такий підлягає задоволенню частково з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що обвинуваченими при вчиненні злочину було заподіяно потерпілому синці на обличчі, лівій руці, правій нозі, у нього був струс головного мозку. Після цього потерпілий знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, в зв`язку з чим були понесені витрати на таке лікування в сумі 795, 12грн., а тому дана сума, як відшкодування матеріальної шкоди, підлягає стягненню, оскільки підтверджена відповідними доказами (чеками та квитанціями).

Крім цього, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених спричинили потерпілому моральні страждання через фізичний біль, емоційні та душевні страждання, а також з врахуванням характеру вчинених обвинуваченими протиправних дій та вимог розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду повинен становити 6 000, 00грн.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.125КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 грн.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.125КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 795, 12грн. матеріальної шкоди та 6 000, 00грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 6 795 грн., 12 коп..

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору.
Суддя: ОСОБА_1