УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме:
-шнури живлення у кількості 95 штук, які були вилучені при обшуку 30.06.2017 рокуз автомобіля марки «ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м. Київ, пр-т. Маяковського 93-Б.
Так, встановлено, що 27.06.2017 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Серафімовича 9, в другому під`їзді, маючи намір на таємне викрадення чужого майна проникла до технічного приміщення в якому знаходилось інтернет обладнання, а саме інтернет комутатор марки "Huawei", що належить "ПрАТ Київстар", та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає з корисливих спонукань таємно викрала, вище зазначене обладнання, а саме інтернет комутатор марки "Huawei", вартість 4500 гривень 00 копійок, чим задала майнової шкоди "ПрАТ Київстар". Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
30.06.2017 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено обшук автомобіля марки «ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м. Київ, пр-т. Маяковського 93-Б, в ході якого з салону було виявлено та вилучено 30 комутаторів марки «Huawei», серед яких 11 комутаторів виявлені без серійних номерів, решта із серійними номерами.
В багажнику вказаного автомобіля марки «ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 було виявлено 30 комутаторів марки «Huawei», 12 з яких без серійних номерів, решта із серійними номерами.
Між під`їздом будинку АДРЕСА_1 , та автомобілем марки «Део» н.з. НОМЕР_1 виявлено ще 40 комутаторів марки «Huawei», серед яких 1 комутатор марки «Huawei» без серійного номеру, решта із серійними номерами.
Також в салоні автомобіля марки «Део» н.з. НОМЕР_1 виявлено шнури живлення у кількості 95 штук.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Накласти арешт шляхом заборони його відчуження та користування, з метою збереження речових доказів, на наступне майно:
-шнури живлення у кількості 95 штук, які були вилучені при обшуку 30.06.2017 року з автомобіля марки «ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м. Київ, пр-т. Маяковського 93-Б.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1