Справа № 583/1941/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2017 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Охтирського ВП - ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 22.07.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, про арешт майна ,-

в с т а н о в и в:

26.07.2017 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням із прокурором звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 22.07.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що
22.07.2017 до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те що, в ніч 22.07.2017 біля прилеглої території домоволодіння, шляхом вільного доступу, невідомі особи, за допомогою транспортного засобу, викрали причіп д.н.з. НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що 21 липня 2017 року приблизно о 4-ї год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проїжджаючи спільно з товаришем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобілем марки «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , по с. Довжик, Охтирського р-ну, Сумської області, у ОСОБА_6 , виник умисел на вчинення крадіжки металевого причіпу, марки РММ-6А, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, який зберігався біля прилеглої території до домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 .
Під час проведення огляду місця події 22.07.2017, встановлено що по вул. Воздвиженська, с. Чупахівка, Охтирського р-ну, Сумської області, знаходився автомобіль марки «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер кузову « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , (свідоцтво про тимчасову реєстрацію НОМЕР_4 видане 27.11.2009) та причіп марки РММ-6А, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, що належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль після складання протоколу огляду місця події був вилучений і переданий на зберігання на стоянку транспортних засобів території Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, за адресою м. Охтирка вул. Незалежності, 29.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що вказані вище речі, що вилучені у ході огляду місця події можуть мати значення для розслідування кримінального провадження у якості речового доказу, на них необхідно накласти арешт.
Вказані речі є тимчасово вилученим майном, оскільки щодо нього не було надано прямо дозвіл на відшукання та вилучення, він не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.
Враховуючи, що вказані речі, а саме транспортний засіб марки «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер кузову « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , (свідоцтво про тимчасову реєстрацію НОМЕР_4 видане 27.11.2009), та причіп марки РММ-6А, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, що належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, також містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, мають значення для кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, передачі іншим особам, чи відчуження, а також у зв`язку з тим що даний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення злочину, а також для забезпечення цивільного позову, що може бути заявлений у кримінальному провадженні, то необхідно накласти арешт на вказане майно, і з метою забезпечення його збереження, то доцільно його зберігати на території Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області по вул. Незалежності, 29 в м. Охтирка.
Згідно положень ч. 7, ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частина 2, статті 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Пунктом 1, ч. 2, ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасово вимученим майном може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Вказаний автомобіль, який вилучений під час огляду місця події, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Після вилучення вказаного майна, слідчий у даному провадженні із клопотанням про арешт майна у встановлені строки з поважних причин, через службову завантаженість, не звернувся та не повідомив прокурора про факт вилучення даного майна в ході огляду місця події і по цим причинам не звернувся з клопотанням у встановлені строки до слідчого судді про накладення на нього арешту, у зв`язку з цим просить поновити строки для звернення вказаного клопотання та клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримала.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги за клопотанням слідчого.

Особа, у якої вилучили майно, будучи належним чином повідомлена про слухання справи в судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши доводи за клопотанням, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, встановив наступне:

Згідно положень ч. 7, ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 6, 7 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Стаття 167 КПК України визначає, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 168 ч. 2 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Встановлено, що в провадженні СВ Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 22.07.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
22.07.2017 року було проведено огляд місця події по вул. Воздвиженська, с. Чупахівка, Охтирського р-ну, Сумської області, де знаходився автомобіль марки «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер кузову « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , (свідоцтво про тимчасову реєстрацію НОМЕР_4 видане 27.11.2009) та причіп марки РММ-6А, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску, що належить ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний автомобіль після складання протоколу огляду місця події був вилучений і переданий на зберігання на стоянку транспортних засобів території Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, за адресою м. Охтирка вул. Незалежності, 29.
Відповідно до ч.1, ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ст. 172 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, слідує, що підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням послугувала та обставина, що транспортний засіб «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер кузову « НОМЕР_3 », який в ході огляду місця події від 22.07.2017 року був вилучений, є засобом вчинення кримінального правопорушення, при цьому зберіг на собі сліди злочину, та з огляду на положення ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у даному провадженні.
Слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування в свою чергу не доведено що даний автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2, ст. 167 КПК України, та те, що саме накладення арешту є необхідним для його збереження, а також, що накладення арешту є найбільш доцільною процесуальною дією у даному випадку. Окрім того, цивільний позов у кримінальному провадженні ніким не заявлений, передбачених статтею 170 КПК України ризиків знищення чи пошкодження речових доказів не встановлено.
Обставини, якими слідчий обґрунтовує відповідний процесуальний документ та на підставі яких просить накласти арешт на транспортний засіб, стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України у кримінальному провадженні №0000501, санкція ст. 185 ч. 1 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна та можливості спеціальної конфіскації майна.
Згідно абз. 1, ч. 5, ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Із змісту протоколу огляду місця події вбачається, що вилучення авто відбулося 22.07.2017 року, тоді як клопотання про арешт майна було подане 26.07.2017.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Оскільки слідчим не доведено необхідність арешту майна в межах доводів поданого клопотання, а тому на підставі ч. 1, ст. 173 КПК України у його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 173 і п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-87, 131, 132, 167-173, 233, 234, 237 КПК України, суд ,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 від 22.07.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіля «АЗЛК» моделі 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер кузову « НОМЕР_3 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , (свідоцтво про тимчасову реєстрацію НОМЕР_4 видане 27.11.2009) що вилучений 22.07.2017, у ході проведення огляду місця події за фактом вчинення таємного викрадення майна по АДРЕСА_3 - відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, власнику майна. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти діб з часу її проголошення.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1