Справа № 163/1895/17
Провадження № 1-кп/159/260/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8

провівши в приміщенні суду м. Ковель відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0000229 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Сукачі Старовижівського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , українки та громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:
05.06.2017 року близько 03 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі своєму малолітньому сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з мотивів небажання здійснювати догляд за своєю дитиною, умисно кинувши його кілька разів об землю, заподіяла дитині тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку, а також в правий боковий шлуночок головного мозку, крововиливів у м`які покрови голови потиличної ділянки в центрі, лобної ділянки зліва, синців виличної ділянки зліва, лобної ділянки зліва, в результаті чого настала смерть дитини.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй діяння визнала повністю та показала наступне. Близько двох років вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 , з яким проживала разом у будинку останнього в селі Підгородне Любомльського району Волинської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син ОСОБА_12 , вихованням та утриманням якого вона не бажала займатись, оскільки її дратувало те, що дитина потребує догляду, плаче. Вона била сина по голові, по обличчю та по інших частинах тіла, коли той плакав. Незадовго до свята Трійці в 2017 році вночі вона знову вдарила сина по голові кулаком, коли той плакав, після чого її цивільний чоловік ОСОБА_13 , який був в стані алкогольного сп`яніння, її побив. Вона пішла з дому, оскільки чоловік їй не допомагав доглядати дитину, а сама вона також не хотіла опікуватись сином. ЇЇ знайома ОСОБА_14 дозволила пожити у неї в будинку і вона з сином кілька днів проживали в будинку ОСОБА_15 . На свято Трійці вони разом зі своїми дітьми пішли в гості, де вона вживала багато спиртного. Повернувшись, вона погодувала сина, який був на грудному вигодовуванні, а ОСОБА_16 з дітьми лягла спати. Вночі син плакав, її це дратувало. Вона встала, взяла свою дитину на руки з візка та винесла на подвір`я, де кілька разів умисно вдарила дитину об землю, кинувши його з усією сили головою та тілом до низу. Потім піднімала та знову кидала дитину, поки той не замовк, мабуть, втративши свідомість. Вона поклала сина у візок та пішла спати. Зранку виявила, що тіло сина холодне та закам`яніле. Взяла дитину, роздягнула його та кинула тіло сина в колодязь, який розташований на подвір`ї будинку ОСОБА_17 , однак, побачила, що тіло не потонуло і взяла металеве відро, до якого був прив`язаний мотузкою дерев`яний ціпок, та придавила тіло сина цим відром у колодязі так, що воно потонуло. У подальшому вона пішла за господарські споруди на подвір`ї, де спалила речі власної дитини, свідоцтво про його народження та спалила м`яку частину від візочка, залишивши металевий каркас від візочка за сараєм. На запитання ОСОБА_15 де ОСОБА_12 та чому дитини немає у візочку, вона обманула подругу, сказавши, що віддала сина працівникам соціальної служби, пізніше сказала, що віддала незнайомим людям, які приїхали автомобілем. По приїзді працівників поліції повідомила, що закопала тіло сина в лісі, однак, у подальшому, повідомила, що втопила тіло сина в колодязі, попередньо позбавивши життя дитину, яку кидала об землю головою та тілом. Показала, що як на час скоєння злочину, так і на даний час була і залишається вагітною. Показала також, що скоїла злочин, будучи в стані алкогольного сп`ніння та будучи знервованою тим, що дитина плакала, не хотіла займатись вихованням сина. Чому не віддала сина до притулку пояснити не може, однак, підтвердила те, що проживала за рахунок коштів, які отримувала за народження дитини. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 , вина останньої у скоєнні інкримінованого їй діяння підтверджена і зібраними у даному кримінального провадженні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав суду про те, що він був батьком малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_18 . Він з обвинуваченою не перебував у зареєстрованому шлюбі, однак, до Трійці, тобто, до початку червня 2017 року, вони проживали разом однією сім`єю в належній йому частині житлового будинку в селі Підгородне Любомльського району. Він побачив, як уночі, коли їх з ОСОБА_19 син плакав, обвинувачена вставала та била дитину кулаком в обличчя і голову. Розлютившись, він вдарив ОСОБА_19 і наступного дня вона з дитиною пішла з дому, а ще через день після цього забрала з будинку свої речі та речі домашнього вжитку. Показав, що ОСОБА_19 неодноразово повідомляла йому про те, що не хоче мати дітей, не хоче опікуватись сином, та її дратує необхідність доглядати за дитиною. Чув як обвинувачена неодноразово повідомляла йому про те, що вб`є дитину, або щось з ним зробить. 05.06.2017 року ОСОБА_14 зранку підійшла до нього і запитала, для чого він дозволив працівникам соціальної служби відібрати в ОСОБА_19 їх сина ОСОБА_12 , на що він повідомив ОСОБА_15 , що цього не було, та зрозумів, що дитина зникла і з сином щось могло трапитись. Повідомив про це поліцію, які по приїзді виявили в колодязі труп його малолітнього сина ОСОБА_12 , який до цього проживав кілька днів разом зі своєю матір`ю ОСОБА_18 в будинку ОСОБА_17 . Показав, що не усвідомлював того, що ОСОБА_19 насправді може позбавити життя їх спільного сина, однак, пояснити, чому сам не займався вихованням та утриманням дитини, не зміг. Показав, що має ще двоє інших дітей, які проживають окремо від нього разом зі своїми матерями і їх вихованням та утриманням він також не займається. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої він не має.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 показала суду про те, що вона мешкає в будинку АДРЕСА_1 . Незадовго перед святом Трійці в червні цього року ОСОБА_21 разом з своїм малолітнім сином попросила дозволу пожити в неї в будинку, оскільки її співмешканець ОСОБА_22 її бив та зловживав спиртними напоями. Вона дозволила ОСОБА_23 пожити у неї і на ОСОБА_24 вони разом пішли в гості, де вживали спиртні напої. Повернувшись додому, вона з дітьми лягла спати, чула, як ОСОБА_21 пішла годувати сина, який плакав. Що відбувалось уночі вона не знає, оскільки спала. Прокинувшись вранці 05.06.2017 року вона побачила, що сина ОСОБА_25 немає у візочку та запитала в обвинуваченої, де дитина, на що та відповіла, що віддала сина працівникам соціальної служби, які приїздили зранку. Зустрівши ОСОБА_26 , вона запитала у нього про вказані події, як у батька малолітнього ОСОБА_27 . Однак, той відповів, що цього не могло бути і сам повідомив про зникнення своєї дитини до поліції. До приїзду поліції ОСОБА_21 повідомляла їм про те, що її сина забрали незнайомі люди, які приїхали автомобілем, то працівники соцслужби, потім повідомила, що закопала тіло сина в лісі і лише пізніше повідомила співробітникам поліції про те, що вбила власну дитину та втопила тіло в колодязі на подвір`ї будинку свідка.

Свідок ОСОБА_28 показала суду про те, що вона, як працівник служби у справах дітей Любомльської РДА тричі відвідувала сім`ю ОСОБА_29 з приводу того, що батько малолітнього ОСОБА_27 , за словами сільського голови, зловживав спиртними напоями. Востаннє відвідувала сім`ю обвинуваченої в лютому 2017 року і підстав для відібрання дитини чи позбавлення батьківських прав обвинуваченої чи її цивільного чоловіка не вбачала, оскільки, окрім неохайної оселі інших претензій до вказаної сім`ї не мала. На дитині не бачила слідів побоїв, дитина виглядала нагодованою та мала одяг і взуття.

Крім вище наведеного, вина обвинуваченої ОСОБА_7 доведена і письмовими та речовими доказами у справі, а саме:

1)протоколом огляду місця події від 05.06.2017 року та фототаблицями до протоколу, згідно з яким під час огляду було оглянуто подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , та в колодязі, розташованому на вказаному подвір`ї, було виявлено труп малолітньої дитини хлопчика з ознаками насильницької смерті; зі слів присутніх при огляді місця події осіб понятих було встановлено, що це труп малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; під час цього ж огляду місця події на вказаному подвір`ї було виявлено і дерев`яну ключку у вигляді палиці, до якої мотузкою було прикріплено металеве відро, каркас металевого дитячого візка, сліди згарища, а також виявлено та вилучено частини матеріалу і металевих кнопок, пошкоджені вогнем, одяг дитячий кофту, майку, штани, тапки; згідно письмової заяви власника житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_20 від 05.06.2017 року, такий огляд місця події проводився за вище вказаною адресою з дозволу власника помешкання;

2)протоколом огляду від 06.06.2017 року вище перелічених речей (з фототаблицею), які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події та постановою від 06.06.2017 року про визнання таких речей речовими доказами у справі;

3)довідкою Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області від 05.06.2017 року про те, що ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №3 від 10.08.2016 року здійснений виконкомом Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області і дитина була зареєстрована за місцем реєстрації матері ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 ;

4)лікарським свідоцтвом про смерть від 05.06.2017 року №48, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був травматичний субтрахноїдальний крововилив, набряк головного мозку;

5)висновком експерта №47 від 05.06.2017 року, згідно якого в результаті проведення судово-медичної експертизи трупа дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено, що виявлені на трупі дитини черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, а також в правий боковий шлуночок головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови потиличній ділянці в центрі, лобній ділянці зліва, синці виличної ділянки зліва, лобної ділянки зліва, утворились внаслідок контакту з тупими предметами, які повністю не відобразили своїх індивідуальних властивостей в ушкодженнях, можливо незадовго до часу настання його смерті і стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Між даними тілесними ушкодженнями і настанням смерті дитини наявний прямий причинний зв`язок. В момент заподіяння ОСОБА_10 зазначених вище тілесних ушкоджень він міг знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному чи близьких до них положеннях тіла. Причиною смерті ОСОБА_10 стала закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа, крововиливами в правий боковий шлуночок головного мозку, під тверду та м`яку оболонки головного мозку, яка ускладнилась венозним повнокрів`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку та легень, що і стало безпосередньою причиною його смерті. Крім того, встановлено, що смерть дитини могла наступити не менше ніж за 2-4 години, але, можливо, не більше, ніж за 1-2 доби до часу дослідження трупа в морзі та встановлено про те, що мала місце зміна пози та розташування трупа ОСОБА_30 після його смерті, а в крові трупа дитини було виявлено етиловий спирт 0,32 % проміле, що стосовно живих осіб носить ознаки незначного впливу алкоголю, - що, крім встановленого вище, вказує і на те, що обвинувачена не лише не опікувалась своїм малолітнім сином, якого умисно позбавила життя, а й наносила умисно шкоду здоров`ю малолітньої дитини, годуючи його продуктами (грудним молоком) з значним вмістом алкоголю та спричиняючи стан алкогольного сп`яніння малолітнього;

6)протоколом слідчого експерименту від 07.06.2017 року, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_7 , де остання розказала та показала, як саме вона заподіяла смерть своєму малолітньому сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дослідженим у ході судового розгляду справи відеозаписом такого слідчого експерименту, який міститься на оптичному носії інформації, - що повністю відповідає показам обвинуваченої ОСОБА_7 , даним нею в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

За результатами проведеної під час досудового розслідування судової психіатричної експертизи №160 від 28.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_7 в період скоєння інкримінованих їй протиправних дій виявляла ознаки легкої розумової відсталості(легкої дебільності) з вираженою емоційно вольовою нестійкістю та алкогольним обтяженням. В кримінальній ситуації ОСОБА_7 за своїм психічним станом могла усвідомлювати значення своїх дій, але повною мірою не могла керувати ними, внаслідок чого може бути визнана обмежено осудною. У поведінці обвинуваченої не вбачається ознак фізіологічного афекту (природного емоційного стану), як однієї із підстав сильного душевного хвилювання. В структурі особистості ОСОБА_7 виявляється інтелектуальний, особистісний недорозвиток та інші аномальні зміни у психіці, які могли суттєво відобразитися на мотивації її вчинку. З урахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, емоційного і розумового стану, ОСОБА_7 спроможна давати вірні покази стосовно зовнішніх (фактичних) обставин, які мають значення по справі. В даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки легкої розумової відсталості(легкої дебільності) з вираженою емоційно вольовою нестійкістю і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Згідно акту №315 наркологічної експертизи від 21.06.2017 року, ОСОБА_7 страждає алкогольною залежністю (алкоголізмом) і потребує примусового протиалкогольного лікування, яке на даний час їй протипоказане у зв`язку з вагітністю.

Відповідно до положень ст.20 КК України та з урахуванням висновку вище згаданої судово-психіатричної експертизи, суд визнає ОСОБА_7 обмежено осудною, тобто, такою, яка під час вчинення кримінального правопорушення (злочину) через наявний у неї психічний розлад, була здатна усвідомлювати свої дії але повною мірою не могла керувати ними.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 є суб`єктом інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) і підлягає кримінальній відповідальності.

Оцінюючи усі вище перелічені та досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого їй діяння, яке виразилось у вбивстві, тобто, умисному протиправному заподіянні смерті малолітньої дитини, і кваліфікація таких дій обвинуваченої за п.2 ч.2 ст.115 КК України є вірною.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та направлений проти життя та здоров`я особи, а також особу винної у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд відносить повне визнання нею своєї вини та активне сприяння у розкритті злочину, те, що ОСОБА_7 раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, а також те, що обвинувачена вчинила інкриміноване їй діяння в стані вагітності і на час розгляду даного кримінального провадження обвинувачена є вагітною.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій суд відносить вчинення нею кримінального правопорушення (злочину) в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачена ОСОБА_7 , хоч і вчинила злочин, будучи вагітною і залишається в стані вагітності на час розгляду справи судом, однак, вчинила таке кримінальне правопорушення щодо свого малолітнього сина, який не досягнув навіть однорічного віку, умисно позбавивши дитину життя, що, на думку суду, вказує на те, що обвинувачена не мала та не має надалі наміру опікуватися своїми майбутніми новонародженими дітьми. Враховується судом і обмежена осудність обвинуваченої, її характеристика за місцем проживання, як особи, яка зловживає спиртними напоями, яка неналежно здійснювала догляд за дитиною.

Підстави для застосування ст.79 КК України у даному кримінальному провадженні відсутні.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 не можливе без її ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні 742 грн. 20 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Арешт з майна, накладене згідно ухвали слідчого судді від 06.06.2017 року слід зняти та знищити таке майно, яке було визнано речовими доказами у даній справі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою, зарахувавши їй в строк відбування покарання весь термін попереднього ув`язнення, - з 05.06.2017 року по 19.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до 19.06.2017 року) та за період з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч.5 ст.72 КК України в діючій редакції).
Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_31 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 рахувати з 05.06.2017 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 весь термін її попереднього ув`язнення у наступному порядку: за період з 05.06.2017 року по 19.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до 19.06.2017 року) та за період з 20.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (відповідно до ч.5 ст.72 КК України в діючій редакції).
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні в сумі 742 (сімсот сорок дві) гривні 20 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.

Зняти арешт з речових доказів у даному кримінальному провадженні, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Любомльському ВП ГУНП у Волинській області, а саме: з металевого каркасу дитячого візка, слідів рук, металевих кнопок, залишків знищеного вогнем матеріалу, дерев`яної ключки з металевим відром, коричневої матерчатої кофти, майки чорного кольору, бриджів сірого кольору, матерчатих тапочок бузкового кольору, та знищити перелічені речові докази у даному кримінальному провадженні усі, окрім слідів пальців рук, які залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання нею копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1

Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2