Справа № 362/3698/17
Провадження № 1-кс/362/653/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову від 03.02.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 р., в якій просить скасувати вищезазначену постанову, яку вона отримала 12.06.2017 р., та направити матеріали прокурору Васильківського району Київської області для продовження досудового розслідування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана постанова є незаконною та невмотивованою, слідчим не було досліджено й не надано правової оцінки долученим нею до заяви про вчинення кримінального правопорушення правовстановлюючих документів, які вказують на безпідставність постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задовольнити, оскільки слідчим не було вжито всіх дій для перевірки викладених в його заяві про кримінальне правопорушення обставин, тому просив скасувати постанову від 03.02.2017 р. про закриття кримінального провадження №0001774 внесеного в ЄРДР 11.11.2015 р.
Слідчий суддя, вислухавши представника особи, яка подала скаргу, вивчивши скаргу, що її подала, приходить до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
З матеріалів витребуваного слідчим суддею кримінального провадження №0001774, внесеного в ЄРДР 11.11.2015 р., вбачаться, що 08.10.2015 р. ОСОБА_5 звернулась до Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві ОСОБА_5 зазначила, що в процесі розгляду цивільної справи нею було з`ясовано, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 р. було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_7 за вчинення крадіжки з будинку АДРЕСА_1 , потерпілим у вказаному вироці, який заявив про вчинення злочину є ОСОБА_8 . Однак, зазначений будинок належить їй, а не ОСОБА_8 , жодних крадіжок у неї вчинено не було. У зв`язку з зазначеним покази ОСОБА_8 є неправдивими, оскільки він не є власником будинку. За таких обставин просила внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 ч.1, 384 ч.1 КК України та розпочати досудове розслідування.
Як вбачається з витягу з кримінальне провадження, відомості за заявою ОСОБА_5 про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 11.11.2015 р. за №0001774 з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 383 КПК України.
За результатами досудового розслідування постановою слідчого СВ Васильківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 03.02.2017 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001774 від 11.11.2015 р. з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 383 КПК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий, розпочавши досудове розслідування, ретельно дослідив обставини вказаного кримінального провадження, а саме допитано ОСОБА_8 , ґрунтовно допитано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 щодо обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та встановлено, що зазначені ОСОБА_5 факти не впливають на обставини вчинення злочину, що встановлені вироком суду.
Зокрема, ОСОБА_8 в своїх показах вказав, що до 2012 р. він разом з ОСОБА_5 проживав по АДРЕСА_1 , вів спільне господарство. Після викрадення з вказаного будинку металу, який належав йому, він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим був визнаним потерпілим в кримінальному провадженні.
Як вбачається з вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2009 р. №1-302-09, ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за те, що 25.02.2009 р. з території домоволодіння АДРЕСА_1 , вона працювала різноробочою, викрала будівельний матеріал на загальну суму 6676, 41 грн. При цьому, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаної крадіжки та заподіянні шкоди ОСОБА_8 визнала. Також вказані обставини були встановлені та підтверджені показами свідків.
Таким чином, обставини вчинення даної крадіжки та сам факт її вчинення встановлені зазначеним вироком суду.
Диспозиція ч. 1 ст. 383 КК України регламентована як «завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину».
Об`єктом вказаного злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину.
При цьому, неправдивим слід вважати таке повідомлення є, коли воно стосується злочину, якого насправді не було чи нібито воно мало місце, або коли у ньому міститься інформація про вчинення злочину особою яка насправді його завідомо для винного не вчиняла, або про вчинення особою більш тяжкого злочину, ніж, той, що вона насправді вчинила.
Разом з тим, викладені ОСОБА_8 в його заяві про вчинення злочину покази щодо вчинення злочину були підтвердженні показами свідків, визнанням своєї вини ОСОБА_7 .
Тобто сам факт вчинення злочину 25.02.2009 р. підтверджений належними і допустимими доказами, за результатами розслідування обставин його вчинення судом постановлено відповідне рішення, а саме винесено обвинувальний вирок від 28.12.2009 р.
Що стосується питання належності чи неналежності ОСОБА_8 будинку АДРЕСА_1 , то слід зазначити, що вказаний будинок не був предметом злочину, про який зазначено вище, оскільки предметом злочину були будівельні матеріали, що в ньому знаходились, і жодних заперечень щодо належності їх саме ОСОБА_8 жодний учасник кримінального провадження не висловив.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, оскільки завідомо неправдиве повідомлення прокурору чи слідчому про вчинення злочину 25.02.2009 р. ним вчинено не було.
Таким чином, постанова слідчого від 03.02.2017 р. про закриття кримінального провадження відповідає вищевказаним нормам КПК України, її зміст відповідає фактичним обставинам справи, зібрано необхідні у справі докази та надано оцінку сукупності зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, викладено суть заяви ОСОБА_5 та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1