УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1511/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком суду, частково приєднано невідбуту частину покарання, за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01 квітня 2015 року, і до відбуття ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_8 , знаходячись в м. Житомирі, вступив у злочинний зговір зі своїм знайомим, іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в підсобне приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_3 , і належить діду останнього ОСОБА_9 .
Реалізувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 та інша особа близько 21 год. прийшли на територію домогосподарства за вищевказаною адресою та пересвідчившись в тому, що поряд немає сторонніх осіб та за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, по драбині вилізли на горище підсобного приміщення, де шляхом пошкодження навісного замка проникли в середину приміщення, звідки таємно викрали електричну болгарку BLACK MASTER вартістю 750 грн., електричний насос вартістю 350 грн., дві сокири ціною по 200 грн. кожна, металевий цв?яховидирач вартістю 150 грн., два кийки по ціні 100 грн. кожен, металевий візок вартістю 350 грн., два газові ключі по ціні 100 грн. кожен, два гайкові ключі по ціні 70 грн. кожен, троє плоскогубців по ціні 50 грн. кожні, шість молотків по ціні 150 грн. кожен, сім металевих зубил по ціні 70 грн. кожне, набір гайових ключів вартістю 250 грн., а всього таємно викрали майна, належного ОСОБА_9 на загальну суму 4130 грн., яким розпорядились на власний розсуд.
Захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій вирок суду просить скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Зазначає, що підготовче судове засідання та судовий розгляд кримінального провадження проведено у відсутності потерпілого ОСОБА_9 , який не був належним чином повідомлений про час та місце їх розгляду.Вказує на те, що під час судового розгляду головуючим не було роз?яснено право на захист ОСОБА_8 , а в порушенні вимог ст. 349 КПК України головуючий не роз?яснив обвинуваченому і потерпілому наслідки вказаної статті. Зазначає, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та в порушенні вимог ст. 109 КПК України у доданому до обвинувальному акті реєстрі матеріалів досудового розслідування не вірно зазначені процесуальні дії, рішення які були проведені в ході досудового слідства та вид заходу забезпечення.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з?явився про час та місце розгляду кримінального провадження був повідомлений належним чином.
Обвинувачений ОСОБА_8 про час та місце розгляду кримінального провадження також був повідомлений належним чином, клопотання про його доставку в судове засідання не заявляв.
Заслухавши доповідача, захисника, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_8 , у вчинені злочину, за обставин наведених у вироку, грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обгрунтованими, його дії за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, а призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Доводи захисника про порушення права потерпілого ОСОБА_9 на участь у судовому провадженні і порушення права на захист обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України був одержаний ОСОБА_8 19.04.2016 року та направлений прокурором на розгляд до Житомирського районного суду 21.04.2016 року.
28.04.2016 року на адресу районного суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій він, посилаючись на тяжкий стан здоров?я, просив суд, кримінальне провадження розглядати у його відсутності.
Під час прослуховування технічного носія інформації було встановлено, що підготовчі судові засідання, які відбулися 23 червня 2016 року,14 вересня 2016 року, 03 жовтня 2016 року та судовий розгляд вказаного кримінального провадження за заявою потерпілого ОСОБА_9 та згодою обвинуваченого і прокурора, проводився у його відсутності. Під час судового розгляду 12.10.2016 року судовим розпорядником ОСОБА_8 була вручена пам?ятка про його права і обов?язки (в тому числі право на залучення захисника), з якою він ознайомився про, що було з?ясовано головуючим по кримінальному провадженню.Клопотання про залучення захисника обвинувачений не заявляв.Після роз?яснення обвинувачення, ОСОБА_8 суду пояснив, що свою вину у вчиненні злочину він визнає повністю, однак показання давати відмовляється.Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд за згодою обвинуваченого і прокурора, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, при цьому головуючий з?ясував у обвинуваченого і прокурора, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Колегія суддів вважає, що, розглядаючи вказане кримінальне провадження суд не допустив порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 та роз?яснив обвинуваченому зміст ч.3 ст.349 КПК України, також колегія суддів приходить до висновку, що суд не порушив права потерпілого ОСОБА_9 , на участь у судовому провадженні.
Крім цього, колегія суддів вважає, що невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не є істотним порушенням КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду, про , що зазначає в апеляційній скарзі захисник.
Вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді: