Справа № 357/8421/16-к
1-кп/357/128/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2017 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрильче Городенківського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 27.12.2003 р., 10.05.2016 р., пенсіонера МВС, працює адвокатом Одеської колегії адвокатів, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нечаєноє Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_2 , обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 09.02.2016 близько 00 години 15 хвилин він, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами, маючи спільну з ними мету незаконного заволодіння транспортними засобами - навантажувальним маніпуляторами, поєднаного із проникненням у сховище та застосуванням насильства до потерпілого, на автомобілі DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 прибув до майданчика, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належного фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , придатного для реалізації та зберігання сільськогосподарської техніки, повністю огородженого по периметру сіткою рябицею, обладнаного в`їзними воротами, зачиненими на навісний замок та охоронюваного ОСОБА_8 .

Після чого, в той же день близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_9 із невстановленою слідством особою, шляхом пошкодженням огорожі - сітки - рябиці, незаконно проникли на територію вище вказаного майданчика.

В свою чергу ОСОБА_10 , керуючи на підставі довіреності автомобілем DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 , та невстановлена слідством особа, керуючи невстановленим слідством вантажним автомобілем, від`їхали від майданчику, належного ФОП ОСОБА_7 , на безпечну відстань та припаркували транспортні засоби на 300 метровій ділянці автодороги із сполученням автомагістралі Е95 (м. Київ м. Одеса) - с. Черкас Білоцерківського району Київської області, де очікували на ОСОБА_9 та не встановлену слідством особу з метою подальшого завантаження викраденої сільськогосподарської техніки.

В подальшому ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, заздалегідь заготовивши засоби для подолання опору охорони, а саме: ліхтарі, металеві кайданки, металевий предмет, схожий на фомку, користуючись віддаленістю вказаного майданчику від найближчого населеного пункту та темною порою доби, діючи раптово та агресивно, увірвались до приміщення охорони на вказаному майданчику, та перебуваючи в агресивно-насильницькому стані, готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, ліхтарями засліпили охоронця ОСОБА_8 , після чого здійснили на останнього напад, застосувавши фізичне насильство, повалили ОСОБА_8 на підлогу, надягнули на руки охоронця спецзасоби - металеві кайданки, а ноги зв`язали мотузкою червоного кольору.

Однак ОСОБА_8 розірвав вказану мотузку, після чого ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа зв`язали ноги ОСОБА_8 електрокабелем від електроплити, яка знаходилась в приміщенні, одночасно погрожуючи застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, промовивши: «жити хочеш? заспокойся».

При чому потерпілий ОСОБА_8 сприймав такі погрози як реальні, оцінюючи обстановку та наявність у нападників металевого предмету схожого на фомку.

Після чого, ОСОБА_9 , витягнувши із мобільного телефону марки Нокіа, належного потерпілому ОСОБА_8 , акумуляторну батарею марки Нокіа BL-5c, поклав її до кишені одягу в якому був одягнений.

В подальшому ОСОБА_9 з невстановленою слідством особою, за допомогою ключів запалювання до транспортних засобів, які вони відшукали у приміщенні охоронця, запустили двигуни навантажувального маніпулятора JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вартістю 880 000 гривень, належного ОСОБА_13 , та навантажувального маніпулятора MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, вартістю 690 000 гривень, належного ОСОБА_14 , що перебували на зберіганні у ФОП ОСОБА_7 на підставі договорів відповідального зберігання майна від 01.12.2015

При чому ОСОБА_9 решту ключів від сільськогосподарської техніки, яка зберігалась на майданчику поклав до кишені верхнього одягу в якому був одягнений.

В подальшому ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа на вищевказаних транспортних засобах, якими вони незаконно заволоділи, зламавши навісний замок в`їзних воріт, власним ходом виїхали за територію майданчику та через поле направились до автомобіля DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та не встановленого слідством автомобіля, під керуванням не встановленою слідством особою, які знаходились на 300 метровій ділянці автодороги із сполученням автомагістралі Е95 (м. Київ м. Одеса) - с. Черкас Білоцерківського району Київської області.

В свою чергу ОСОБА_10 , що діяв за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння вказаними вантажними маніпуляторами, заздалегідь змінив державний номерний знак автомобіля DAF FX 95.380 із НОМЕР_1 на інший, який знаходився у нього в кабіні, а саме на знак НОМЕР_4 .

Після чого, того ж дня близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені слідством особи завантажили навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску на невстановлений слідством автомобіль, який із невстановленими слідством особами зник із місця події, а навантажувальний маніпулятор JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску завантажили на автомобіль DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_10 .

На місці події працівниками Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 затримано під час вчинення дій по закріпленню вказаного маніпулятора в кузові автомобіля.

В подальшому навантажувальний маніпулятор JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вартістю 880 000 гривень, належний ОСОБА_13 , та навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, вартістю 690 000 гривень, який 26.02.2016 було виявлено та вилучено поблизу 459 км. + 400 м. Автодороги Київ- Одеса, належний ОСОБА_14 повернуто на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування і прокурором дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст. 289 ч.3 КК України - незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище та погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що

09.02.2016 близько 00 години 15 хвилин, він, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, маючи спільну мету незаконного заволодіння транспортними засобами - навантажувальним маніпуляторами, поєднаного із проникненням у сховище та застосуванням насильства до потерпілого, разом із ОСОБА_9 прибув на автомобілі DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 до охоронюваного майданчика, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належному фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , придатного для реалізації та зберігання сільськогосподарської техніки, повністю огородженого по периметру сіткою рябицею, обладнаного в`їзними воротами, зачиненими на навісний замок та охоронюваного ОСОБА_8 .

Після чого, в той же день близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_9 із невстановленою слідством особою, шляхом пошкодженням огорожі, а саме сітки - рябиці, проникли на територію вище вказаного майданчику.

В свою чергу ОСОБА_10 , керуючи на підставі довіреності автомобілем DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 , та невстановлена слідством особа, керуючи невстановленим слідством вантажним автомобілем, від`їхали від майданчику, належному ФОП ОСОБА_7 , на безпечну відстань та припаркували транспортні засоби на 300 метровій ділянці автодороги із сполученням автомагістралі Е95 (м. Київ м. Одеса) - с. Черкас Білоцерківського району Київської області, де очікували на ОСОБА_9 та не встановлену слідством особу з метою подальшого завантаження викраденої сільськогосподарської техніки.

В подальшому ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, заготовивши засоби для подолання опору охорони, а саме: ліхтарі, металеві кайданки, металевий предмет, схожий на фомку, здійснили напад на охоронця ОСОБА_8 , надягнули на руки останнього спецзасоби - металеві кайданки, а ноги зв`язали мотузкою червоного кольору, погрожуючи застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

В подальшому ОСОБА_9 з невстановленою слідством особою, за допомогою ключів запалювання до транспортних засобів, які вони відшукали у приміщенні охоронця, запустили двигуни та незаконно заволоділи транспортними засобами із торгівельного майданчику, належного ФОП ОСОБА_7 , а саме: навантажувальним маніпулятором JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вартістю 880 000 гривень, належного ОСОБА_13 , та навантажувальним маніпулятором MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, вартістю 690 000 гривень, належного ОСОБА_14 .

Вищевказані транспортні засоби на підставі договорів відповідального зберігання майна від 01.12.2015 перебували на зберіганні у ФОП ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа на вищевказаних транспортних засобах, якими вони незаконно заволоділи, зламавши навісний замок в`їзних воріт, виїхали за територію майданчику та через поле направились до автомобіля DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та не встановленого слідством автомобіля, під керуванням не встановленою слідством особою, які знаходились на 300 метровій ділянці автодороги із сполученням автомагістралі Е95 (м. Київ м. Одеса) - с. Черкас Білоцерківського району Київської області.

В свою чергу ОСОБА_10 , що діяв за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння вказаними вантажними маніпуляторами, заздалегідь змінив державний номерний знак автомобіля DAF FX 95.380 із НОМЕР_1 на інший, який знаходився у нього в кабіні, а саме на знак - НОМЕР_4 .

Після чого, того ж дня близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені слідством особи завантажили навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску на невстановлений слідством автомобіль, який із невстановленими слідством особами зник із місця події, а навантажувальний маніпулятор JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску завантажили на автомобіль DAF FX 95.380 д.н.з. НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_10 .

Під час закріплення вказаного маніпулятора в кузові автомобіля ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано на місці події працівниками Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області.

В подальшому навантажувальний маніпулятор JCB 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вартістю 880 000 гривень, належний ОСОБА_13 , та навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, вартістю 690 000 гривень, який 26.02.2016 було виявлено та вилучено поблизу 459 км. + 400 м. Автодороги Київ- Одеса, належний ОСОБА_14 повернуто на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування і прокурором дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ст. 289 ч.3 КК України незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що він 9.02.2016 р. був затриманий працівниками поліції. Спочатку хотів пояснювати що сталося непорозуміння, а потім коли побачив порушення закону стосовно нього, вирішив не давати пояснення. У нього є брат, який є власником а/м DAF. У 2013 р. коли брат купив вказаний автомобіль, зареєструвався у системі Ларді транс, телефон є контрактним, вигідний пакет. Брат займався перевезенням вантажів. У розмові він говорив, що він би віддав свій а/м в оренду. Приблизно 2,5 роки назад він на 7 км у Одесі познайомився із ОСОБА_15 . Він познайомив ОСОБА_16 зі своїм братом. Як вони працювали між собою може розказати ОСОБА_16 . Брат дав йому доручення на керування автомобілем DAF. З ОСОБА_17 у нього склалися добрі відносини. На початку лютого 2016 р. йому зателефонував ОСОБА_17 і сказав що його а/м зламав. Він сказав йому що під`їде. Він звернувся до свого друга ОСОБА_18 допомогти. Автомобіль забрали щоб подивитися. Він забрав ОСОБА_17 додому. Домовились щоб хтось подивився автомобіль. У автомобілі ОСОБА_17 ремонту потребував двигун. Він звернувся до ОСОБА_19 щоб доставити а/м Кудрука до Києва. ОСОБА_20 сказав, що не має проблем. У ОСОБА_21 забрали а/м Кудрука із будинку ОСОБА_18 щоб відвезти до Києва. Він хотів із ОСОБА_17 зустрітися особисто, оскільки вартість двигуна 4000 дол. США, який зламався. Великі кошти. Зустрівся із ОСОБА_16 за Одесою на АЗС «WOG». Він зв`язався із ОСОБА_17 і сказав, що буде їхати до ОСОБА_22 і потім з ним зустрінеться. ОСОБА_20 виїхав на DAF, він на свої машині. Проїхавши небагато він виявив, що його а/м має несправності. Подзвонивши ОСОБА_23 він залишив а/м і ключі, і з ОСОБА_24 , яким познайомився попросив його взяти до Києва. Подзвонив куму із ОСОБА_22 і сказав, що не приїде до нього. Біля ТЦ ОСОБА_25 подзвонив ОСОБА_17 і сказав, що уже в ОСОБА_26 . Через деякий час приїхав з ОСОБА_27 . Кудрук передав йому 4000 дол. США за двигун, на 200 дол. США за доставку його авто. У цей час ОСОБА_16 сказав що він бере груз у Білій Церкві. Зустрітися щоб перевезти вантаж мали біля мосту на Білу Церкву. Коли під`їхали до місця зустрічі стояла фура МАН і автомобіль Мерседес темно-синього кольору. Вийшли двоє із машини. Представились як ОСОБА_20 який замовляв перевезення, інший назвався ОСОБА_28 . ОСОБА_20 був одягнутий у дубльонку, светр темного кольору, розмовляв на російській мові. Вадим був ростом 180-185 см, спортивної статури, у куртці був, коротке волосся. Коли поцікавилися вантажем було сказано перевезення с/г техніки. ОСОБА_20 сказав, що він власник транспорту і буде їхати як експедитор. Він сказав, що транспорт знаходиться на трасі, будемо грузитися на трасі. Це не здивувало. У селі болото, не має де розвернутися вантажному а/м. Сказав, що навантажувач вигнали на основну дорогу. Було сказано їхати за ними. Сіли у автомобіль, він посередині. ОСОБА_16 за кермо і ОСОБА_20 по боках. Поїхали за Мерседесом. ОСОБА_20 відкривав сумку. Біля нього він поклав коробку від мобільного телефону. У сумці він побачив якісь номерні знаки, до купи складені. Коли приїхали був якийсь ринок. Повернули направо приблизно 150-200 метрів було видно спецтехніку. ОСОБА_20 запропонував заднім ходом під`їхати до с/г техніки до погрузчика. Поруч не було нікого. Техніка стояла без світла. Сумнівів чому техніка тут стоїть не викликало. Мерседес стояв біля ОСОБА_29 . ОСОБА_20 сказав, що треба зачекати тракториста, щоб загрузити погрузчика у кузов. Сказали головне щоб тракторист не був п`яний. Вони залишили ОСОБА_29 на хвилин 40 не зачиненим і пішли на ринок. Туди і назад приблизно 40 хвилин. Коли повернулись до DAF трактор був завантажений у DAF. У DAF він і ОСОБА_16 не завантажували маніпулятор/навантажувач. Не були присутні і не бачили коли вантажили маніпулятор у DAF. Не звертав уваги на номери у DAF. Ні він, ні ОСОБА_16 номерні знаки не міняли. Вантаж погрузчик мав бути закріплений у кузові. Водій із автомобіля Мерседес не виходив. Він і ОСОБА_16 підійшли до задньої частини ОСОБА_29 . ОСОБА_16 попросив його допомогти закріпити погрузчик. Він погодився, але сказав не має одягу. Водій із автомобіля дав йому, камуфляжну форму, куртку, штани, чоботи, які були для нього великими. Він їх одягнув зверху на штани. Зняв свою дубльонку, туфлі поклав до легкового автомобіля Мерседес на сідушку, туфлі у задню частину а/м. Свою куртку не забрав з ОСОБА_30 . На піджак одягнув камуфляжну форму. У камуфляжній формі були рукавиці. Він одягнув ці рукавиці/перчатки. Чи були у карманах якісь ключі не бачив, але якісь ключі були. Потім він і ОСОБА_16 почали усередині ОСОБА_29 закріплювати навантажувач. ОСОБА_20 і ОСОБА_28 знаходились поза автомобілем. Він разом із ОСОБА_16 кріпили навантажувач приблизно 10 хвилин. Треба було кріпити вантаж хвилин 30. Яка на той час була година не пам`ятає. Через деякий час підійшли 2 працівники поліції. Він запитав, що сталося. Він сказав, що вони перевізники. Замовники поряд. На них наділи наручники ззаду. Посадили у а/м. Як і що робили із ОСОБА_16 не бачив. Потім появилися ще працівники поліції у цивільному іх було приблизно 5 осіб Серед цих працівників поліції був ОСОБА_31 , який запихав йому щось до карманів. Свідок ОСОБА_32 це підтвердив при допиті. Були витягнуті речі, гроші із кишені. У барсетці були документи, гроші. Витягнули якісь ключі. Він питав, що вони роблять. Потім знову засунули кошти, а також у праву кишеню якісь речі телефон, ключі, які йому не належні. Помістили у поліцейську машину. Через хвилин 10 закинули до автомобіля де він сидів балаклаву. Те, що балаклаву підкинули йому підтверджується висновком експертизи, якою не виявлено слідів належності йому балаклави. Про можливість підкидання йому працівниками поліції речей свідок ОСОБА_32 повідомив суду при допиті. Слідчому він казав, що йому речі підкинули. При ОМП він казав слідчому що йому підкинули речі у праву кишеню. Був підкинутий також ремінь. Огляд ОСОБА_29 проводився у його відсутності. Його доставили до райвідділу біля 9 години. Лякали. Коли він розповів про себе, повідомив, що їх дії незаконні, вони більше незаконних дій, залякувань не вчиняли. Слідчий ОСОБА_33 проводив особистий обшук. Вилучив камуфляжний одяг, взуття. Коли забрали 4000 дол. США не пам`ятає. Бачив, як відносно нього фабрикували справу. У обвинувальному акті зазначено, що він проникав на територію де була техніка, але він там не був. Він попрощався із ОСОБА_17 приблизно о 23 години плюс мінус 30 хвилин. ОСОБА_16 зразу сказав що є попутній груз, має забрати у ОСОБА_34 . Про доставку вантажу розмову вів ОСОБА_16 . ОСОБА_20 сказав, що їх груз, за перевезення 10 000 грн., він власник, він везе. ОСОБА_20 сказав, що це моє, є документи, він їде з ними. Їде як експедитор. Більше він не цікавився. Чому ОСОБА_20 сів до них у а/м не знає. Вантажний автомобіль ОСОБА_35 з причіпом залишився коли вони поїхали. Це був тягач тентований. Вони не вантажили. Але закріплювали маніпулятор. Чи їздили у цей час а/м по трасі не пам`ятає. Куди поділись ОСОБА_20 , ОСОБА_36 не знає, йому не відомо. Із будки ОСОБА_29 не видно, т.я. у ній світло. Про пістолет, боєприпаси йому нічого не відомо, це не його речі. Звертався до правоохоронних органів з приводу фальсифікації справи щодо нього ОСОБА_37 , стосовно підкидання балаклави. На постанову про закриття кримінальної справи він подав скаргу до слідчого судді. Про те, що вантаж сумнівний стало відомо/зрозуміло при затримані поліцією. На місці виявлення ОСОБА_29 стосовно нього було проведено обшук двічі. При обшуку не було понятих. Повний обшук не проводився, лише частковий у тих місцях де до цього були закладені поліцейськими речі. Кайданки одягали, він не тікав, супротиву не здійснював. Про затримання слідчий ОСОБА_33 повідомив уже у службовому кабінеті. На його взутті не виявлено грунту з місця пригоди. Він не був у житті на місці пригоди злочину. Причину його фактичного затримання йому ніхто не пояснював. Потім хтось говорив, що вкрали трактор. Просить визнати зібрані надані прокурором докази неналежними і недопустимими, виправдати його оскільки вказаний злочин він не вчиняв.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України не визнав та пояснив, що він працював на фурі, возив товар з ОСОБА_21 до Харкова. Не влаштовувала оплата. Познайомився з ОСОБА_38 , який сказав, що у його брата є а/м і його можна взяти у оренду. Він орендував у брата ОСОБА_39 автомобіль DAF. Домовленість була плата 30% від заробітку. Керував а/м на підставі доручення. Орест запропонував доставити автомобіль Нісан мінівен до Києва. Він автомобілем був на Західній Україні. В Одесу він приїхав у суботу ранком і до вечора вигрузився. Увечері того ж дня загрузився легковим автомобілем і поїхав відпочивати. Вантажили: він, ОСОБА_40 та ОСОБА_18 біля будинку останнього. Ранком здзвонились із ОСОБА_38 . Він розповів кому має вигрузити автомобіль. 8 числа у обід з 12 до 13 виїхав до Києва. Орест дав контактний номер телефону ОСОБА_17 . Його зустріли за житомирським мостом у ОСОБА_26 . Поїхали на Велику окружну там вигрузилися. Коли виїхав на ОСОБА_41 він підшуковував вантаж на Одесу з ОСОБА_26 по телефону диспетчера Ларді транс за допомогою паролю доступу. Було багато варіантів. Вибирав який підходить. Приблизно о 15-17 годині ближче до вечора знайшов потрібну пропозицію. Домовились, він сказав коли буде. Коли під`їжджав до ОСОБА_26 йому перезвонили і він сказав, що може перевезти груз. Той хто телефонував сказав, що по дорозі у ОСОБА_34 у кармані він його зустріне. Було сказано, що а/м буде стояти у кармані на аварійці. Біля метро зустрівся з ОСОБА_42 , він дав йому гроші. Коли під`їхав машина стояла на аварійці. Він вийшов, особа представилась ОСОБА_20 , другий ОСОБА_28 . Спитав куди їхати. Розмовляли до півгодини. Сказали, що до ОСОБА_21 треба якнайшвидше. Він погодився. Сказали погрузка буде швидко. ОСОБА_43 сів у його автомобіль. Розмовляли ні про що. Під`їхавши він розвернувся, здав назад метрів 100. Стояв навантажувач, біля нього хтось ходив, це він бачив, наче у камуфляжному одязі. Коли став уже нікого не було. Коли спитав що робити, сказали готувати автомобіль під погрузку. Сказали почекати хвилин 30, приїде тракторист. Він з ОСОБА_42 пішов на базар. Коли повернулись навантажувач був у кузові. Він сказав, що полізе закріпляти. Попросив ОСОБА_39 допомогти закріпити. Орест сказав, що у нього не має в що переодягнутися. Ті почули і сказали, що дадуть речі. Орест переодягнувся. Коли переодягнулися пішли закріплювати навантажувавч. Полізли у кузов, щоб зафіксувати вантаж. Приблизно через 10-15 хвилин, вони ще не встигли закріпити навантажувач, він приймав брусок, підійшли і сказали виходити із машини, обмацали і посадили до поліцейської машини. Орест першим сплигнув із кузова машини. Їх роз`єднали. Він питав, що сталося. Були запитання від працівників поліції, що тут робите. Він сказав, що грузимося на Одесу. Надягнули наручники. У нього був один телефон, також було інші 4 телефони усі справні і 2 телефони не справні. Він міг і входив у систему Ларді транс. З ОСОБА_17 зустрівся біля 21 години, можливо 22 години. Із ОСОБА_38 зустрівся біля 23 години, біля (навпроти) Магелану у напрямку м. Одеси. ОСОБА_44 вигружали близько 40 хвилин, він до приблизно 23 був разом із ОСОБА_17 . Бачив як ОСОБА_17 передавав ОСОБА_45 гроші і казав, що 200 дол. США за доставку а/м. Поняв, що це оплата за поїздку. ОСОБА_46 особисто не знає, знає по телефону. Він дзвонив їй і просив найти вантаж. Через імеїл і пароль ОСОБА_47 він був авторизований, входив у систему Ларді транс. Пошук вантажу почав приблизно о 8 годині 8 лютого. Сам шукав попутний груз. Хто що виставляв. Він дзвонив 5-6 особам. Не підходила кубатура, тощо. Йому зателефонували приблизно о 17 годині і запитали чи потрібен вантаж для перевезення. Запитали кубатуру, тонаж, габарити його а/м, за гідроборт. Він все розказав. Особа представлялась ОСОБА_20 . Казав, що треба перевезти с/г техніку. Оплата 10000 грн. на вигрузці. Домовились де зустрінуться. ОСОБА_20 хотів раніше, але він сказав, що не може. На місце де домовились зустрітися приїхав після чи до 12 ночі не пам`ятає. Зустрілися у кармані на ОСОБА_48 . На аварійці стояла машина. Стояла фура, яка точно не пам`ятає і Мерседес марку не знає темного кольору. На державні номерні знаки не звертав уваги. Він і ОСОБА_40 вийшли. Із ОСОБА_30 вийшли двоє. Представились ОСОБА_43 одягнутий у куртку темну дубльонку, штани темні. Зріст вище 170-175. Другий трохи вищий. Він не розмовляв з другим На місці домовились. Куди їхати сказав ОСОБА_20 . Машина Мерседес поїхала попереду. ОСОБА_20 сів у його а/м і сказав, що поїде з ними. ОСОБА_43 мав з собою сумку велику спортивну темного кольору і висіла через плече у нього барсетка. Він поклав цю сумку темну біля нього. Копошився біля цієї сумки. Дістав коробку від телефону. Вміст сумки бачив там було щось схоже на номера. Позначок на номерах не бачив, блискучі. Їхав за Мерседесом. Проїхали приблизно 5-6 км. Від ринку приблизно 1-1,5 км. Яке там було село поряд не знає. Дорога асфальтована, але вузька. Від повороту приблизно за 200 м. стояв навантажувач на асфальтній дорозі ближче до узбіччя. Він став посередині дороги під завантаження. Коли це було по часу сказати не може. У дзеркало заднього виду бачив, що біля навантажувача хтось ходив у камуфляжному одязі, шапці. Був це чоловік чи жінка сказати не може. Коли під`їхав то нікого поряд не було. Під`їхав опустив гідроборт. Чи є у когось документи він не запитував, оскільки з ним їхав експедитор. Сказали чекати тракториста. Пішли на ринок. DAF не зачиняв. Повернулися приблизно через 40 хвилин. Коли йшли біля ринку були якісь особи. Водій а/м Мерседес не виходив, його він не бачив. Коли повернулись маніпулятор був завантажений. Посторонніх осіб не було. Мерседес стояв на місця де і стояв раніше. Світло у кузові ОСОБА_29 горіло. Автомобіль його стояв на габаритах. Не звернув увагу, що інший номерний знак на його автомобілі. Це йому сказали уже коли він був у поліцейські машині Він новий телефон у той день не купував. До цього він приблизно півроку як не купував телефон. Опір працівникам поліції не чинив. Сказали вийти вийшов, не намагався утекти. Де були ці маніпулятори не знає до цього часу. Він був із ОСОБА_38 , останній з ним. На досудовому розслідуванні давав такі ж показання як і зараз. Просив ОСОБА_49 кріпити вантаж. Він був у рукавицях прорезинових червоних. У а/м у нього зберігаються інші декілька пар рукавиць різних кольорів. Балаклави у а/м не зберігалися. ОСОБА_50 переодягнувся у камуфляжний одяг, схожий який він бачив на особі коли здавав а/м DAF до погрузчика під погрузку. Коли вантажили погрузчик не бачив. Щоб проїжджали а/м повз їх автомобіль не чув. Його а/м термобудка, хто розмовляє поряд не чути. Бачив як ОСОБА_50 переодягався у камуфляжний одяг, рукавиці одягав із куртки. З якої сторони під`їхали працівники поліції не знає. Де був Мерседес не бачив. Куди він дівся не знає. Навантажувач до ОСОБА_29 не вантажили. ОСОБА_51 удари не наносив. На площадці не був. ОСОБА_52 не пошкоджував. Двигун навантажувача не запускав, ключі не брав. Кайданки на ОСОБА_53 не надівав. Ноги йому не скручував. Не переміщував навантажувачі на відстані Домовленостей із особами про незаконне заволодіння транспортними засобами з особами не мав. Ніякі маніпулятори ні він ні ОСОБА_50 не грузили. Обшук автомобіля DAF здійснювався у його відсутності. Просить виправдати його оскільки злочин не вчиняв.

Суд, дослідивши докази надані прокурором на підтвердження обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, прийшов до висновку про не доведеність, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч.3 КК України вчинене обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , виходячи з наступного.
Відповідно до пунктів 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. незаконне заволодіння транспортним засобом (ст.289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантаження на інший транспортний засіб … Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування. Заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках, коли дві особи і більше заздалегідь, тобто до початку виконання дій, які становлять об`єктивну сторону злочину, домовилися про спільне його вчинення, незалежно від того, хто з них керував цим засобом. Проте не підлягають кримінальній відповідальності за ст. 289 КК особи, які не брали участі у вилучені транспортного засобу, але після заволодіння ним винною особою здійснили поїздку на ньому.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

У п. 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Коробов проти України, п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України зазначено: при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України надані наступні докази:
потерпілий ОСОБА_7 у суді дав наступні показання: 9 лютого з 2 до 3 години зателефонували на телефон його дружини і сказали, що на площадці викрадені маніпулятори, які були передані йому товаришами для відповідального зберігання і подальшої реалізації. Їх було видно з Одеської траси. Площадка закривалась. Площадка огороджена сіткою. Охорона ОСОБА_54 і ще одна людина. Ключі були від транспортних засобів у спеціальному приміщенні, при вході на гвоздику. Техніка була: маніпулятори один у працездатному стані, другий також справний, але був розряджений акумулятор. Він виїхав, приїхавши на площадку взнав подробиці. Бачив зламаний забор, сітка була відтягнута. За слідами на землі маніпулятори їхали через задню частину площадки, через поля до траси. На його думку техніка з площадки виїжджала своїм ходом. У приміщенні охорони не було усіх ключів. Сторож був у стані переляку. Подряпини були на його обличчі, лобі. Був без головного убору. Сказав, що на нього напали. Пояснив, що відкрили двері. Було двоє. Він звертався із заявою про долучення до справи речей. Заяву писав після огляду. Мотузку показував ОСОБА_54 . Маніпулятори у теперішній час перебувають у Черкаській області. Їх йому давали товариші щоб продати. Вартість одного 800 тис. грн., другого 600 тис. грн. Обвинувачених бачив лише у поліцейській машині. При ньому нічого не вилучали у обвинувачених. ОСОБА_50 був чимось незадоволений, подробиць не пам`ятає. Згідно документів власниками маніпуляторів є ОСОБА_55 і ОСОБА_56 . Вартість маніпуляторів вказану слідчому брав із договору зберігання. Один маніпулятор зразу повернули, а другий пізніше знайшли і він посилав за ним людей для того щоб його привезли. Коли він їхав на площадку йому повідомили, що було замічено, що у районі с. Черкас бачили як загрузили маніпулятори. Коли приїхав туди, то бачив, що у машині поліцейських сиділи обвинувачені. Збитки йому відшкодовані, транспорті засоби повернуті, матеріальних претензій він не має;

потерпілий ОСОБА_8 у суді повідомив, що працював охоронцем на площадці у ФОП ОСОБА_57 . 8 лютого зранку з ОСОБА_32 вирішили перевірити техніку. Перший маніпулятор завівся, другий не завівся, т.я. розрядився акумулятор. При чергуванні з 8 на 9 лютого перестав працювати телевізор, він виходив із приміщення біля 12 години. Пройшов по території, потім у приміщенні дивився телевізор Біля першої години відкрилися двері у вагончику, йому посвітили яскравим світлом у очі, зайшло 2 чоловіків, двері були не замкнені. У приміщенні було темно. Розгледіти нападників не було змоги. Почалася між ним і чоловіками боротьба. Коли боролися зріст одного був вищий за його, другий нижче від нього. Були одягнуті у балаклави, один у камуфляжний костюм, другий у що був одягнутий не бачив, бачив лише його силует. Прямих ударів йому не наносили, не було такого щоб били по голові. Можливо у процесі борюкання сам ударився об стіну, від тертя шкіру пошкодив, а від кайданок були сліди. У руках у одного був предмет схожий на монтіровку. Сказали мужик хочеш жити, не рипайся, говорили наче на суржику. Між собою нападники не говорили. На полу його скрутили Потім на нього наділи кайданки ззаді, кабелем зв`язали ноги. Перебуваючи у вагончику почув роботу двигуна, який потім стих. Через який час звільнився не пам`ятає. З часу коли йому зв`язали ноги і до звільнення пройшло максимально півтори години. Трапилося після 0 годин 30 хвилин до 0 годин 40 хвилин. Ножем який був на столі розрізав кабель, вийшов з приміщення. Коли вийшов думав що викрали один погрузчик, а виявилося два. Зайшов на сусіднє підприємство там чергували хлопці це було приблизно о 2 годині. Подзвонили у поліцію, ОСОБА_58 , той до ОСОБА_59 . Потім з хлопцями прийшов до майданчика. Побачив, що не має двох маніпуляторів. Після дзвінка приїхала патрульна машина поліції, зняли з нього кайданки. Від ОСОБА_60 взнав, що стоїть на трасі автомобіль і погрузчик. Коли приїхали поліцейські і експерт з ними показав на розірвані мотузки і кабель. Із охоронюваного майна зникли: 2 погрузчики, ключі від техніки, ключі від складу для інструментів. Пізніше слідчим йому були пред`явленні для впізнання ключі, акумуляторна батарея, де вони були знайдені не знає. Він сказав, що це схожа батарея і підходить до його телефону. Про ознаки ключів від с/г техніки і приміщень опитували до впізнання. Перед впізнанням не підписував нічого. Фомку перед оглядом не знайшли. При огляді було вилучено: вірьовку/електрокабель, кайданки, відбитки взуття. Кого затримала поліція не бачив. Не може точно сказати, що обвинувачені це саме ті хто на нього напав. Таких голосів не чув. Голоси обвинувачених не є голосами осіб, які на нього напали. Претензій матеріального, морального характеру до обвинувачених не має;

показання свідка ОСОБА_61 про те, що 8 лютого 2016 р. вийшовши на роботу він вирішив перевірити як перезимували транспортні засоби. Один із навантажувачів завівся, а другий не заводився. 9 лютого 2016 р. близько 2 години до нього подзвонив ОСОБА_62 , який повідомив, що побили охоронника, наділи на нього кайданки і викрали навантажувачі. Він подзвонив ОСОБА_63 той не підняв трубку. Подзвонив головному інженеру ОСОБА_64 і розповів йому, що сталося. У полі він побачив навантажувач. Поряд з грузовим автомобілем бачив постать людини у камуфляжній формі. Звернув увагу на навантажувач. Коли під`їхав йому сказали щоб проїжджав. Він проїхав, потім подзвонив ОСОБА_65 , який приїхав із працівниками поліції. Грузовий автомобіль стояв кабіною на Черкас, навантажувач до Одеської траси. Поліцейські автомобілі приїжджали з однієї сторони. Поліцейські приїхали швидко. Перед навантажувачем людей не було. У кузові знаходились двоє осіб, прізвище одного знає ОСОБА_50 , іншого не знає. Ці люди сказали, що їх попросили перевезти навантажувачі. Він особисто питання цим хлопцям не задавав, чекали слідчого. Цих двох чоловіків закрили у поліцейській машині. Витягнули сумку там були балаклави, у другій сумці пістолет, набої, стяжки. Чий був пістолет, набої ніхто не давав пояснень. Із слідчим на автомобілі ВАЗ їздив подивитися що робиться навкруги. Були виявлені вила із їх червоного навантажувача, колпачок. Сторож йому розказував, що чергував як завжди, відкрилися двері, зайшли 2 осіб у балаклавах, скрутили йому руки, ноги, поклали на кушетку. Бачив на його обличчі подряпини, на руках сліди від кайданок. Один із затриманих був одягнутий у камуфляжну куфайку і штани, а під ними джинсові штани. При обшуку ця людина сказала, що у неї гроші, поліція перерахувала і поклала назад гроші. Перчатки були у сумці, робочі прорезинові не нові. При огляді працівниками поліції все пакувалось у мішки. У ОСОБА_49 знайшли батарею акумуляторну від мобільного телефону охоронника. Також у нього знайшли ключі від інших транспортних засобів. Він говорив, що йому підкинули ці ключі. Він відходив. Працівників поліції які оглядали, витягували у ОСОБА_49 речі із карманів. У ОСОБА_49 були виявлені гроші витягнули із кишені у джинсах. Знайдені ключі у боковому кармані. Із лівого кармана посвідчення працівника МВС. Адвокатське посвідчення. Працівники поліції перевіряли кармани. Коли виймали гроші, документи, ключі документи у цей час ніякі документи не складалися. ОСОБА_66 є шурином чоловіком сестри ОСОБА_59 . Працівники поліції коли обшукували ОСОБА_49 до приїзду слідчого ухвалу суду не пред`являли. Під час першого огляду нічого не складалося до приїзду СОГ. Коли приїхала ОСОБА_67 знову вилучили ці ж речі. Але із карманів ОСОБА_49 , який був у поліцейській машині та із самої поліцейської машини. ОСОБА_50 казав що йому підкинули працівники речі, говорив навіщо ви це робите. У що був одягнутий ОСОБА_50 зараз не пам`ятає, здається у камуфляжний піджак. Були вилучені у ОСОБА_49 2 мобільних телефони, у портмоне були декілька сім-карт. Працівниками поліції було вилучено: 1) спортивна сумка, інша сумка, 2 телефони розібрані у вантажному автомобілі, сім-карти не бачив, номерні знаки. Були вилучені номери серіїї ВВ луганські, на спальному місці вантажівки АТ номери не пам`ятає. Що ще вилучали не пам`ятає. Хто був водієм не говорили. ОСОБА_50 говорив,що він не має відношення до балаклави. У ОСОБА_16 у верхньому одязі виявлена пачка цигарок і телефон. Коли він був відсутній могли працівники покласти ОСОБА_45 ключі. Він відлучався від місця де знаходились ОСОБА_50 і ОСОБА_16 . Все відбувалося у темну пору доби. Освітлення було від одного автомобіля. Ключі вперше побачив при поліцейських. Приблизно 21 лютого йому подзвонив ОСОБА_57 і сказав поїхати забрати навантажувач. Він погодився. Поїхали в бік ОСОБА_21 . У с. Нерубайське за заправкою сказали звернути вправо, там стояв навантажувач. Слідчий відкривав навантажувач, складав протокол, він розписався в протоколі. Потім навантажувач допомогли загрузити і привезли;

показання свідка ОСОБА_68 , про те, що він чергував по сусідству. До них прийшов охоронник, запихався, попросив води, сказав, що вкрали погрузчика. Потім побачили, що викрали 2 погрузчика, ворота відчинені, слід вів до дач. У охоронника на руках були наручники. Охоронник повідомив, що 2 людей у балаклавах удерлися у приміщення і сказали, що якщо хочеш жити мовчи. Його кинули між столом і топчаном. На воротах була зламана скоба. Профіль забора відігнутий. Охоронник сказав, що у нього забрали телефон. Був наляканий і захеканий. Із сторожки вилучили шнур від чайника. Охоронник не казав що його били;

показання свідка ОСОБА_69 про те, що це було у лютому 2016 р. точно дати не пам`ятає працював у дорожній службі вул. Вишнева, 1 с. Черкас. Поруч з їх офісом знаходиться стоянка техніки, належна ОСОБА_63 . У той день до них прийшов ОСОБА_70 попросив щоб викликали поліцію, т.я. викрали погрузчики. Він викликав поліцію. Приблизно через 30 хвилин приїхала поліція у кількості приблизно 2-3 осіб. ОСОБА_54 був біля них. На зміні із ним був ще інший працівник. Руки ОСОБА_53 були у наручниках. Його запросили на територію у якості кого не пам`ятає. Там побачив стояв акумулятор на місці де стояв один із погрузчиків і пробку від каністри, була пляма від розлитого пального. Слідів не було. Снігу не було. У приміщенні лежав кабель електричний і мотузка. Монтировку, фомку не бачив. Де були ключі від техніки не знає. На ОСОБА_51 крові не бачив, бачив почервоніння на обличчі. Інші тілесні ушкодження не бачив. Руки у кайданках бачив. Після огляду місця події пішов на своє робоче місце. Більше йому нічого не відомо. Обвинувачені йому не відомі. Іншим працівником який був разом з ним є ОСОБА_71 . Новіцький не є його родичем. Він не був присутнім при вилучені техніки. Кому належить викрадена техніка не знає;

показання свідка ОСОБА_72 про те, що очевидцем того, що було не був. Приїхав наступного дня. Це було не на його зміні. Були слідчі. Були відсутні 2 погрузчика. Це було у лютому 2016 р., точної дати не пам`ятає. Територія майданчика має ворота і огороджена сіткою. Ворота зачиняються на замки. На території знаходиться с/г техніка, погрузчики під відкритим небом. Погрузчик були один червоного, другий жовтого кольору. Подія була на зміні його напарника, прізвища якого не пам`ятає, наступного дня напарника не бачив. На своїй зміні виявив, що не було ключів від воріт, гаража, зірваний замок на воротах. З боку з/ділянки була обірвана сітка. Раніше сітка не була обірвана. На місці обірвання сітки слідів ніяких не було. Сніг вже розтав. Був примороз, земля була примерзша. На місці де стояв погрузчик був слід погрузчика, який прямував до воріт. У приміщенні охоронників була електроплитка. Мотузки червоного кольору не було, де вона ділась не знає. Приміщення охоронників вагончик зачиняється, замком обладнаний. Обвинувачених не знає. Новіцький є його родичем;

показання свідка ОСОБА_73 про те, що приблизно 1,5 роки тому назад, було холодно, він із напарником ОСОБА_74 був на службі. На планшет прийшло повідомлення, що у с. Черкас, вул. Вишнева вчинено розбійний напад із застосуванням зброї. Було це приблизно у 2-3 години ночі. По радіостанції черговий ВП повідомив, що вантажні маніпулятори можуть грузитися на трасі. Їдучи у бік с. Черкас, побачили інший поліцейський екіпаж поліції. Проїхавши приблизно 1 км побачили що на дорозі стоїть вантажний автомобіль, номерний знак не пам`ятає. У вантажному відсіку цього автомобіля горіло світло знаходилися 2 людей і маніпулятор. Один стояв на початку буди, а інший за маніпулятором. У що вказані чоловіки були одягнуті не пам`ятає. Цими особами були ОСОБА_50 , ОСОБА_16 . Маніпулятор уже був завантажений у вантажний автомобіль і закріплений. Із вантажівки на землю спустився першим ОСОБА_16 . Фурдецький надів на нього кайданки. Був проведений його поверховий огляд, нічого забороненого виявлено не було. Чи були речі при ОСОБА_16 , що було у нього виявлено і вилучено не пам`ятає. Він опору не чинив, не намагався втекти. Коли сказали вийти із вантажівки ОСОБА_16 сразу вийшов. Ніхто із чоловіків не ховався. Після огляду ОСОБА_16 посадили до поліцейської машини. Верхній одяг, взуття ОСОБА_16 не пам`ятає. Коли вони рухались на їх поліцейській машині проблискові вогні були включені. СОГ викликав хто точно не пам`ятає. Прибула СОГ приблизно через 10-15 хвилин. Чи була у вантажному автомобілі сумка не пам`ятає. ОСОБА_16 затримували він і ОСОБА_75 , ОСОБА_49 затримував інший екіпаж працівників поліції. Про затримання ОСОБА_16 протокол затримання не складався. Підставою для їх затримання було орієнтування про вчинення злочину. Поверхневий огляд ОСОБА_16 здійснював не він, а ОСОБА_75 . Усіх із працівників поліції хто прибув на місце пригоди, у т.ч. слідчих не пам`ятає. Свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_49 не бачив. Коли надівали наручники на затриманого ОСОБА_16 цивільні особи приїжджали, хто саме сказати не може. Старшим екіпажу був він. Про застосування кайданок до ОСОБА_16 він вказівок ОСОБА_76 не давав. Чому не складався протокол затримання ОСОБА_16 сказати не може. Фурдецький писав рапорт. Сказати у якому стані був борт вантажного автомобіля усередині якого були ОСОБА_16 і ОСОБА_50 сказати не може;

Показання свідка ОСОБА_77 про те, що перебуваючи у складі ГРПП № 311 на службі разом із ОСОБА_78 у лютому 2016 р. точно дати не пам`ятає, приблизно о 2 годині отримали повідомлення, що вчинено розбій і необхідно виїхати на місце. Рухаючись до місця злочину побачили, що їм назустріч їде інший екіпаж поліції. Виявили стоячий вантажний автомобіль, марку не пам`ятає. Грузовий автомобіль тентований, кабіною у напрямку Одеси. Чи горіли габаритні вогні, номерні знаки не пам`ятає. Зупинившись побачили, що відкритий кузов, у вантажному відсіку було світло, побачили навантажувач і двох людей. Біля навантажувача стояли противідкатні опори. Один із осіб, що були у вантажівці був одягнутий у камуфляжний одяг. Їх екіпаж затримував ОСОБА_16 , він не був у камуфляжному одязі. У нього на руках були рукавиці. Коли підійшли до кузова представились тим хто був у кузові і сказали, що приїхали через здійснений розбійний напад. До ОСОБА_16 він застосував наручники згідно ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію», їх одягнув ззаду, коли на ньому були рукавиці. Він провівши поверхову перевірку, заборонених предметів у ОСОБА_16 не виявив. Була викликана СОГ. Хто викликав сказати не може. СОГ приїхала приблизно через 30 хвилин. На місце події до приїзду ОСОБА_67 приїхав ще автомобіль. Хто це приїхав не цікавився. Обвинувачені у цей час знаходились у поліцейських автомобілях. Коли ОСОБА_16 відвели до поліцейського автомобіля наручники не знімали з нього. Протокол про затримання ОСОБА_16 не складав тому, що була викликана СОГ. ОСОБА_16 опір не чинив, втекти не намагався. Ні він ні ОСОБА_50 опору не здійснювали. У ОСОБА_49 свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю не бачив. Табельну зброю ніхто не оголював. Не попереджав про її застосування. Він у середину вантажного автомобіля не піднімався, не залізав. Не бачив рух автомобілів до цього, чи від цього вантажного автомобіля. Коли вони рухались до вантажного автомобіля проблискові вогні на поліцейській машині були увімкнені. Відкати під колесами навантажувача усередині вантажного автомобіля стояли. У вантажному автомобілі бачив якусь одну дорожню об`ємну сумку;

Показання свідка ОСОБА_79 про те, що він був на службі у складі екіпажу № 309 разом із ОСОБА_80 . Подія мала місце у 2016 р. восени холодно було вересень число і місяць не пам`ятає.На планшет їм прийшло повідомлення про розбійний напад. Приїхавши на місце, до них вийшов заявник, чоловік у кепці вік приблизно 40 років. Він сказав, що він із сусідньої стоянки і повідомив, що ймовірно навантажувачі вантажать на трасі. Проїхавши певний відрізок шляху з включений проблисковими маячками на поліцейській машині, побачили на дорозі що примикає до автодороги Одеса Київ стоячий вантажний автомобіль - фура тентована. Чи їхали автомобілі попутно чи назустріч їм у цей час не пам`ятає. Горіли габарити у цьому автомобілі. Двері кабіни були закриті у кабіні нікого не було. Підійшовши до вантажного відсіку побачили горіло світло, усередині 2 осіб і навантажувач, запропонували чоловікам вийти. Через 1-2 хвилини під`їхав другий екіпаж. Коли цим особам запропонували вийти, вони вийшли, не ховалися від них. Наділи на них наручники. Одного посадили до одного поліцейського автомобіля, іншого до другого. Чи був закріплений навантажувач усередині вантажівки не бачив. Ці особи знаходились: один ближче до кінця, середини вантажівки, другий ближче до кінця кузова вантажівки. Один був одягнутий у камуфляжний одяг, був у перчатках, другий у що був одягнутий не пам`ятає. Коли їм сказали вийти із автомобіля один вийшов зразу, інший пізніше. Зброю не застосовували, про її застосування не повідомляли. На цих осіб були надягнуті наручники, т.я. заявник сказав, що грузять маніпулятор у грузовий автомобіль. Був проведений ним поверхневий огляд особи у камуфляжі, у кишенях щось було, у кишенях виявлена балаклава, гроші, якісь ключі. Гроші: гривні і долари, він не перераховував, а подивившись перебрав чи не має серед них заборонених предметів і поклав назад до кишені цієї особи. Свідком цього хто був сказати не може. Того хто був у камуфляжі посадили до себе у автомобіль, другого до іншого автомобіля. Викликали СОГ, повідомили керівництво. На особі, що була у камуфляжі були перчатки, можливо шапка, можливо шарф. Рукавиці були на руках робочі темні. На підставі якого закону затримали цих двох осіб сказати не може. Його напарником був написаний рапорт про затримання. При затриманні він діяв відповідно до ЗУ «Про національну поліцію». Кайданки на ОСОБА_49 надягали. У цей час на його руках були рукавиці. Коли посадили його до машини кайданки з нього не знімали. Щоб у цей час приїжджали цивільні особи на місце де вони були, не бачив. Особа яка була у камуфляжі називала своє ім`я ОСОБА_40 . Особи не повідомляли чому вони тут опинилися, вони їх не опитували. Ці дві особи назвали себе на їх прохання. Той хто був у камуфляжі казав, що у нього є документи. Усередину фури він не залізав. Він не був старшим свого екіпажу. Ці двоє осіб опір не чинили, втекти не намагалися, не ховалися у середині вантажівки. Коли його допитував слідчий, то слідчий сказав, що було так як інші хлопці говорили. Заявник був один, приїхав з ними;

Показання свідка ОСОБА_81 про те, що обвинувачених не впізнає. Їх тоді бачив вперше. Того вечора у січні-лютому 2016 р., точніше не пам`ятає він разом із ОСОБА_82 ГРПП-309 на планшет, коли були на Таращанському масиві, отримали повідомлення що у с. Черкас на парковочному майданчику було вчинено пограбування. Коли вони туди прихали то їх чекав невідомий чоловік - ПІП не пам`ятає, описати не може, чоловік років 50, який повідомив, що на даний час навантажувач грузять на автомобіль. Вони сіли разом із заявником у службову машину і поїхали. Коли вони їхали рух був доволі насичений транспортними засобами. Від одеської траси до місця де пізніше вони побачили стоячий вантажний автомобіль, автомобілі не рухалися. Вантажний автомобіль стояв на узбіччі. Вантажівка кабіна синя, номерний знак не пам`ятає. Габаритні вогні не були включені. Вони стали своїм службовим автомобілем перед кабіною вантажівки, там нікого не було. Потім приїхала ще одна поліцейська машина з екіпажем. Підійшовши до кузова вантажівки, побачили відкритий борт, усередині 2 осіб і маніпулятор, марку не скаже, чи був він закріплений сказати не може. Один із цих осіб був одягнутий у камуфляжний одяг, узутий у що не пам`ятає. Головного убору не було, був у рукавицях господарських, колір не скаже. Осіб попросили вийти із кузова. Це була вимога. Чия вимога не скаже. Чи представлявся цим особам не пам`ятає. Один із цих осіб був у салоні навантажувача. Коли пролунала вимога один із цих осіб почав перелазити через навантажувач. Коли наполягли вийти, ці особи вийшли, на них наділи кайданки, він на того хто був у камуфляжній формі, ОСОБА_75 на іншого. Був проведений відповідно до ст. 34 ЗУ «Про поліцію» поверхневий огляд, який стосовно цієї особи проводив його напарник. Заборонених речей виявлено не було. Із дозволених речей були виявлені грошові кошти, звідки їх витягнув його напарник не бачив. Балаклава була у внутрішній кишені куртки. Її описати не може. Гроші він бачив у руках напарника, звідки він їх витягнув не бачив. Він бачив усередині фури сумку. Коли осіб відвели і посадили до поліцейських автомобілів, він залізав у фуру коли там нікого не було і дивився вміст сумки, бачив там пістолет із затертим номером і набої. Дозволу на огляд кузова вантажівки, вмісту сумки йому ніхто не давав, протокол огляду, який ним був проведений він не складав.
Суд відхиляє та визнає показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вищевказаних свідків в суді неналежними доказами, на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. інкримінованого їм злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, оскільки із їх показань не витікає, що вказаний злочин вчинили саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Суд зазначає, що із показань вказаних осіб не витікає, що: дії, які зазначені у обвинувальному акті - формулюванні обвинувачення фабулі злочину вчинені саме ОСОБА_9 ОСОБА_10 .

Суд зазначає, що із вказаних показань потерпілих, свідків не витікає, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою та невстановленими особами 9 лютого 2016 р. проникли на охоронювану територію і здійснили незаконне заволодіння вказаними транспортними засобами навантажувальними маніпуляторами, які знаходились на охоронюваній території ФОП ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 , тобто їх вилучення з місця стоянки, шляхом запуску двигуна, буксирування, завантаження на інший транспортний засіб, вчинене з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Показання потерпілого ОСОБА_8 у частині що: «Не може точно сказати, що обвинувачені це саме ті хто на нього напав. Таких голосів не чув. Голоси обвинувачених не є голосами осіб, які на нього напали» спростовують доводи обвинувачення, показання потерпілого ОСОБА_7 , вказаних свідків обвинувачення про вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вказаного злочину.

Суд визнає, що прокурором у судовому засіданні не спростовані вказані показання потерпілого ОСОБА_8 щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Відповідно до ст.ст. 85,92 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Обов`язок доказування належності доказів …. покладається на сторону, що їх подає.

Суд визнає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , інкримінованого їм злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із показань вказаних потерпілих, свідків щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Письмові докази:
1.Витяг з кримінального провадження № 0000533 № 1 дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела: 9.02.2016. заявник ОСОБА_7 , дата внесення до ЄРДР: 9.02.2016, правова кваліфікація ст. 289 ч.3 КК України, фабула: 9 лютого 2016 р. близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами, маючи на меті незаконне заволодіння транспортними засобами: навантажувальним маніпулятором JCD 540-70, 2005 року випуску. та навантажувальним маніпулятором Manitov MLT 633 LST, 1999 року випуску, пошкодивши огорожу майданчику, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , незаконно проникли на охоронювану територію вказаного торгівельного майданчика. Після чого, вище вказані особи, застосувавши фізичне насильство до охоронця данного майданчику ОСОБА_8 , що виразилося у нанесені декількох ударів в область голови, надягнули на охоронника металеві кайданки. В подальшому ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи за допомогою ключів запалювання до транспортних засобів, які знаходилися у приміщенні охоронця, незаконно заволоділи транспортними засобами із торгівельного майданчику, належного ФОП ОСОБА_7 , а саме: навантажувальним маніпулятором JCD 540-70, 2005 року випуску, вартістю 800 000 грн., належним ОСОБА_13 та навантажувальним маніпулятором Manitou MLT 633, 1999 року випуску, вартістю 600 000 грн., належному ОСОБА_14 . Вищевказані транспортні засоби на підставі договорів відповідального зберігання майна від 01.12.2015 р. перебували на зберіганні у ФОП ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи на вищевказаних транспортних засобах, якими незаконно заволоділи, виїхали за територію майданчику та направились до автомобіля DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на автодорозі із сполученням с. Черкас Білоцерківського району Київської області та автодороги м. Київ-м. Одеса, де їх очікував водій вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 , що діяв за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, та завантажили на вказаний автомобіль навантажувальний маніпулятор JCD 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, а інший навантажувальний маніпулятор Manitou MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, завантажили на невстановлений слідством автомобіль, який з місця події зник у невстановленому напрямку. Своїми умисними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені слідством особи спричинили фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1400000 грн. (т.1 а.62,70,75,187,188);

2. Заява ОСОБА_7 від 9.02.2016 р., відповідно до якої просить притягнути до відповідальності невідомих йому осіб, які 9.02.2016 р. близько 2 години ночі проникли до належної йому ділянки, розташованої АДРЕСА_3 де здійснили напад на охоронця ОСОБА_8 з застосуванням до нього насильства небезпечним для його життя та здоров`я та заволоділи належним йому погрузчиком маніпулятором JCD 540-70, 2005 року випуску вартістю 800 000 грн. та погрузчиком маніпулятором Manitou MLT 633, 1999 року випуску вартістю 600 000 грн. чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 1400000 грн. (т.1 а.192);

3. Заява ОСОБА_8 від 9.02.2016 р., відповідно до якої просить притягнути невідомих йому осіб, які 9.02.2016 р. близько другої години ночі проникли до охороняємої ним території за адресою АДРЕСА_3 та здійснили напад на нього з застосуванням насильства небезпечним для його життя та здоров`я та заволоділи охоронюваними ним погрузчиками маніпуляторами. Внаслідок чого спричинили йому фізичну шкоду (т.1 а.193).

Суд, відповідно до ст. 85 КПК України визнає витяг з ЄРДР, заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_83 неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, оскільки із них не витікає, що вказаний злочин вчинили саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Суд визнає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного витягу з ЄРДР, заяв щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

4. Три рапорти працівників Білоцерківського ВП на ім`я начальника Білоцерківського ВП, відповідно до яких 9.02.2016 р. о 2.13 від ОСОБА_69 надійшло повідомлення про те, що 9.02.2016 р. о 2 годині в х. Черкас вул.. Вишнева невідомі особи зв`язали охоронців та викрали два маніпулятора, направлено АП 309,АП-311. У рапорті поліцейського Білоцерківського ВП ОСОБА_81 начальнику Білоцерківського ВП зазначено, що 9.02.2016 р. перебуваючи на службі по ОГП м Біла Церква в АП-303 о 2 г.13 хв. Отримали повідомлення від чергового по Білоцерківському ВП прибути за адресою Білоцерківський район, хутір Черкас вул. Вишнева, 1 де двоє невідомих осіб зв`язали охоронця підприємства викрали два маніпулятора. Прибувши на МП до них підбіг невідомий, який представився головним інженером підприємства і пояснив що йому повідомили що на відрізку автодороги, який сполучає хутір Черкас з трасою Київ-Одеса стоїть вантажний автомобіль в який невідомі загружають викрадену техніку. Прибувши на вказане місце на відрізку автодороги приблизно на відстані 300 м. від виїзду на трасу Е 95 було виявлено вантажний автомобіль DAF 95.380 з кабіною д.н.з. НОМЕР_4 , в кабіні якого ніхто не перебував. Заблокувавши автомобіль зпереду, спільно з ОСОБА_84 та екіпажем ГШР № 311, які заблокували вантажний автомобіль ззаду. Вони підійшли до кузова авто та виявили двох невідомих, які завантажували викрадений маніпулятор. При цьому один з невідомих знаходився в кабіні маніпулятора, а інший знаходився ззаду маніпулятора в кузові авто. На їх вимогу припинити завантаження та вийти з кузова DAF зазначені особи не відреагували, а навпаки сховались в глиб кузова за маніпулятором. Враховуючи дії невідомих було оголено табельну вогнепальну зброю та зроблено попередження про можливість її застосування. Після цього невідомі вийшли з кузова автомобіля. Одним із невідомих виявився громадянин ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , до якого одразу були застосовані кайданки на 50 хв. Інший невідомий громадянин був затриманий екіпажем ГШР № 311. При візуальному огляді вантажного автомобіля в кузові автомобіля попереду маніпулятора було виявлено шкіряну сумку. В якій знаходився пістолет ПМ зі спиляними серією та номером, а також упаковка патронів 9х18х25 для пістолету ПМ. Вказані вище особи, разом з затриманим транспортним засобом та речовими доказами були передані СОГ БЦВП, яку було викликано на місце події. Гроші, документи. Цінні речі не вилучались. Видимих тілесних ушкоджень у вказаних громадян виявлено не було. У рапорті поліцейського ОСОБА_77 зазначено, що 9.02.2016 р. о 2.30 отримали повідомлення від чергового по Білоцерківському ВП прибути за адресою с. Черкас де по вул. Вишневій1 було скоєно викрадення двох маніпуляторів та скоєно розбійний напад. Рухаючись у с. Черкас по трасі Київ-Одеса вони звернули на с. Черкас виявили вантажний автомобіль DAF в кузові якого знаходились двоє невідомих осіб та один з маніпуляторів. Після чого двоє невідомих було затримано та викликано СОГ. Спільно з нами прибуло також АП-309. Документи гроші та цінні речі не вилучались. Фіз сила та спецзасоби не застосовувались. Видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.1 а.189-191);

Суд відхиляє та визнає вказані три рапорти недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. близько 02 години злочину, оскільки вони адресовані вказаними оперативними працівниками на ім.»я керівника оперативного підрозділу, а не слідчому, законність їх потрапляння до кримінального провадження, тобто збирання у рамках кримінального провадження відповідно до вимог КПК України не доведена. Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена допустимість вказаних рапортів як доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.ст.86,91,92 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу … покладається на слідчого, прокурора. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних рапортів щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинені 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

5. Заява ОСОБА_7 від 9.02.2016 р., відповідно до якої він не заперечує щоб працівники поліції проводили огляд на належній йому земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_3 (т.1 а.194);

6. Протокол огляду місця події від 9.02.2016 р., з фото таблицями, схемою, схемою № 2, відповідно до якого здійснено огляд охоронюваної території за адресою АДРЕСА_3 (т.1 а.195-210);

7. Заява ОСОБА_7 від 9.02.2016 р. відповідно до якої просить долучити до матеріалів кримінального провадження частину кабеля та мотузки, пошкоджений навісний замок з ключами до нього та кришку від каністри синього кольору (т.1 а.211);

Суд відповідно до ст.ст.85,86,87,94,91 ч.1п.2 КПК України визнає вказані заяви, протокол з додатками, неналежними та недопустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КПК України, отримані не у порядку передбаченому законом.

Судом установлено, що у протоколі огляду місця події від 9.02.2016 р. та заяві від 9.02.2016 р. зазначені одні і ті ж речі: частина кабеля та мотузки, пошкоджений навісний замок з ключами до нього та кришку від каністри синього кольору, які спочатку вилучені, а потім вони ж видані для долучення, що не могло бути, якщо б вилучення вказаних речей було здійснено при огляді місця події.

Потерпілий ОСОБА_7 у суді пояснив: Він звертався із заявою про долучення до справи речей. Заяву писав після огляду. Мотузку показував ОСОБА_54 .

За таких обставин суд визнає протокол огляду місця події від 9.02.2016 р., з фото таблицями, схемою, схемою № 2, в частині вилучених речей та самі зазначені речі недопустимими і неналежними доказами.

Суд визнає, що вилучення вказаних речей: частина кабеля та мотузки, пошкоджений навісний замок з ключами до нього та кришку від каністри синього кольору, відповідно до наданих прокурором вищевказаних документів, не можна визнати таким, що здійснено відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Суд визнає вказані заяви ОСОБА_7 , протокол огляду місця події з фото таблицями, схемою, схемою № 2, як в частині вилучених речей, так і самі вилучені речі: частини кабеля та мотузки, пошкоджений навісний замок з ключами до нього та кришку від каністри синього кольору, недопустимими та неналежними доказами у кримінальному провадженні підтвердження вчинення саме ОСОБА_9 і ОСОБА_10 злочину на території вказаного володіння ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена належність та допустимість вказаних заяв, протоколу, з фото таблицями, схемою, схемою № 2, вилучених речей, як доказів у кримінальному провадженні на підтвердження вчинення саме ОСОБА_9 і ОСОБА_10 злочину на території вказаного володіння ОСОБА_7 .

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних заяв, протоколу з додатками, речей, які як зазначено у протоколі вилучених, виданих, як зазначено у заяві ОСОБА_7 щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

8. Протокол додаткового огляду місця події від 10.02.2016 р., у якому зазначено, що огляд зафіксовано на відеозапис, з диском з відеозаписом, схемою. Судом у судовому засіданні переглянутий відеозапис на вказаному диску (т.1 а.212-216);

9. Протокол огляду місця події від 9.02.2016 р., у якому зазначено, що огляд проводиться з 4 години 46 хвилин до 5 годин 39 хвилин на відео зйомку, з додатком DVD+R диском з відеозаписом. Судом у судовому засіданні переглянутий відеозапис на вказаному диску (т.1 а.233-236);

10. Протокол перегляду відеозапису від 17.02.2016 р., відповідно до якого ст. слідчий Білоцерківського ВП ОСОБА_85 здійснив перегляд відеозапису, який зафіксований на DVD+R диску: відеозапису огляду місця події від 9.02.2016 р. (огляд автомобіля DAF (т.2.а.1-3);

Суд визнає вказані протоколи, DVD+R диски з відеозаписом, відеозаписи, неналежними і недопустимими доказами, відповідно до ст.ст. 85,86,89,92-94,103-107,237 КПК України виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 237 ч.1, 240 ч.1 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Судом встановлено, що на відеозаписі на наданому прокурором DVD+R диску, що є додатком до протоколу додаткового огляду місця події від 10.02.2016 р. фактично міститься відеозапис не огляду місця події у розумінні положення ст. 237 ч.1 КПК України, а слідчого експерименту (ст.240 ч.1 КПК України) шляхом, як це вважав необхідним здійснити слідчий ОСОБА_86 , а саме слідування із місця розташування стоянки с/г техніки ФОП ОСОБА_7 до місць які згідно відеозапису ніяк не були ідентифіковані, однак відображені на схемі додатку до протоколу, на якій також позначено місце найбільш вірогідного напрямку руху викрадених машин з місця їх стоянки (12), місця де було затримано автомобіль DAF, з навантажувачем (9), та інших місць. За таких обставин суд не може визнати вказаний доказ таким, що зібраний, у порядку, передбаченому КПК України, оскільки слідчий проводячи фактично одну слідчу дію зафіксував її у протоколі як проведення зовсім іншої слідчої дії.

Відповідно до ст.ст. 103-107 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії. У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протокол. Протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (…); характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: 3) відеозапис процесуальної дії, схеми, носії комп`ютерної інформації. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилучені таких додатків. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії. У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії.

Суд зазначає, що у протоколі додаткового огляду місця події від 10.02.2016 р. не міститься зазначення (у вступній частині) участь у його проведенні спеціаліста, характеристика технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовуються при проведенні цієї процесуальної дії. Додаток до проколу, який долучений прокурором у суді, а саме DVD+R диски з відеозаписом, не є оригінальним примірником технічного носія інформації зафіксованої процесуальної дії, він належно, тобто відповідно до вимог КПК України не упакований, підписами слідчого чи спеціаліста, який брав участь у виготовленні додатку не засвідчений.

Судом встановлені аналогічні порушення: а саме не зазначення у протоколі технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовуються при проведенні цієї процесуальної дії, додатку до проколу, який долучений прокурором у суді, а саме DVD+R диску з відеозаписом, його упакування та підписання, у протоколі огляду від 9.02.2016 р., додатку до нього згідно відеозапису на якому здійснювався огляд автомобіля DAF, особистий обшук ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вилучення речей.

Суд зазначає, що у протоколі огляду місця події від 9.02.2016 р., на відеозаписі на DVD-R диску, який є додатком до вказаного протоколу не зазначено, відсутнє зображення про те, що слідчим Білоцерківського ВП ОСОБА_86 речі, які були виявлені, у т.ч. акумуляторна батарея до мобільного телефону сірого кольору, в`язки ключів загальною кількістю 11 штук, інші речі, були зазначені у спосіб можливості їх ідентифікації як вилучені, та здійснено їх належне пакування.

На відеозапису відсутнє належне пакування вказаних речей.

Відповідно до ст.23 закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» професійні права, честь і гідність адвоката гарантується та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступника, прокурора АРК, області, міста Києва та Севастополя; життя, здоров`я, честь і гідність адвоката та членів його сім`ї, їх майно перебуває під охороною держави, а посягання на них тягнуть відповідальність, передбачену законом. Під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону.

Суду прокурором не надано: клопотання слідчого, погоджене з прокурором чи прокурора про проведення огляду автомобіля DAF, ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення огляду вказаного автомобіля, який було здійснено 9.02.2016 р.

Судом встановлено, що в ході огляду місця пригоди 9.02.2016 р., автомобіля DAF, слідчим Білоцерківського ВП ОСОБА_86 здійснено особистий обшук ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без складання процесуального документа.

Судом встановлено, що особистий обшук адвоката ОСОБА_9 здійснено з порушення ст. 23 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд за таких обставин визнає, що слідча дія, а саме огляд місця події, який зафіксований в протоколі від 9.02.2016 р., на DVD+R диску з відеозаписом, відеозапис, особистий обшук ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вилучення речей, здійснені з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та КПК України, вилучені при цьому речі є недопустимими доказами.

Відповідно до ст.ст. 87,86 КПК України недопустимими є докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; порушення права особи на захист.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність і допустимість вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних протоколів, схеми, DVD+R дисків з відеозаписами, відеозаписи, вилучених речей щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

11. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 9.02.2016 р., відповідно до якого старший слідчий Білоцерківського ВП ОСОБА_85 9.02.2016 р. о 11 годині 30 хвилин у присутності захисника ОСОБА_87 , представника національної асоціації адвокатів України ради адвокаті Київської області ОСОБА_88 затримав ОСОБА_9 , час фактичного затримання 9.02.2016 р. о 3 годині 00 хвилин. Підстави затримання: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_9 виявлено і вилучено резинові чоботи в які був взутий ОСОБА_9 . У протоколі ОСОБА_9 зазначено: із затриманням не згоден у зв`язку з відсутністю будь-яких підстав, будь-яких злочинів я не вчиняв (т.2 а.4-7);

12. Протокол додаткового особистого обшуку затриманої особи, підозрюваної у вчинені злочину від 9.02.2016 р., відповідно до якого старший слідчий Білоцерківського ВП ОСОБА_85 здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_9 , під час якого виявлено і вилучено: куртка камуфляжного кольору, штани камуфляжного кольору, в які був одягнутий підозрюваний ОСОБА_9 , під часзатримання, куртку та штани камуфляжного кольору упаковано в поліетиленовий пакет чорного кольору який скріплено биркою. У протоколі ОСОБА_9 записано: даний одяг та взуття мені не належать, використовувались для чорнової роботи під час запаковки автомобіля, одяг мені видали особи, що замовляли перевезення (т.2 а.11);

13. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 9.02.2016 р.. відповідно до якого слідчий Білоцерківського ВП ОСОБА_89 9.02.2016 р. о 11 годині 30 хвилин у присутності захисника ОСОБА_90 затримав ОСОБА_10 , час фактичного затримання 9.02.2016 р. о 2 годині 45 хвилин. Підстави затримання: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_10 виявлено і вилучено чорну шкіряну сумку з паспортом громадянина України, закордонний паспорт, війський квиток, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_5 . Кошти в сумі 230 леї. У протоколі ОСОБА_10 : затриманням незгоден (т.2 а.37-40).

Суд, відповідно до ст. 85 КПК України визнає вказані протоколи неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, оскільки із них не витікає, що вказаний злочин вчинили саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . У них відсутня будь-яка інформація, вона не зазначена: інформація відомості про те, у вчинені якого злочину підозрюється ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та у зв`язку з вчиненням якого саме злочину вони затримані, проведений їх обшук..
Суд зазначає, що у вказаних протоколах відсутні відомості про затримання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України 9 лютого 2016 р.

Суд визнає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів у кримінальному провадженні на підтвердження винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних протоколів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

14. Ксерокопії: викопіювання із схеми планування території Білоцерківського району, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 47 від 20.12.2013 р. назва об`єкту: будівництво цеху по зберіганню та обслуговуванню с/г техніки з приміщенням для персоналу замовник ФОП ОСОБА_7 , свідоцтва про право власності, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, витяг з реєстру платників єдиного податку, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_7 , паспорта гр. України ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідоцтва про реєстрацію машини навантажувач НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, власник ОСОБА_13 , свідоцтво про реєстрацію машини навантажувача Manitou MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, власник ОСОБА_14 , аркуш паперу зверху якого: ФОП ОСОБА_7 навантажувач телескопічний НОМЕР_6 , 2005 р.в. грошова ринкова вартість 800 000 грн.. Навантажувач Manitou MLT 633, 1999 р.в. грошова ринкова вартість 600 000 грн., 2 договори відповідального зберігання майна від 1 грудня 2015 р. (т.2 а.44-59);

15. Заява ОСОБА_7 від 27.04.2016 р. відповідно до якої він цивільний позов по кримінальному провадженні заявляти не буде, оскільки вся матеріальна та моральна шкода йому відшкодована. Будь-яких претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не має і мати не буде (т.2 а.60);

Суд відповідно до ст.ст.85, 94, 91 ч.1п.2 КПК України визнає вказані ксерокопії документів, заяву неналежними доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що у ксерокопії свідоцтва про реєстрацію машини навантажувач НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, вказаний власник ОСОБА_13 , свідоцтві про реєстрацію машини навантажувача Manitou MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1999 року випуску, вказаний власник ОСОБА_14 . Відповідно до ксерокопій договорів відповідального зберігання від 01 грудня 2015 р. зазначено п. 1.1 що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (кожний) в порядку та на умовах, зазначених цим Договором поклажодатель передає, а ОСОБА_7 зберігач приймає на відповідальне зберігання з подальшим правом викупу, майно, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Акти приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною кожного договору прокурором суду не надані.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних ксерокопій документів, заяви щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

16. Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 9.02.2016 р., висновок експерта № 17 від 10.02.2016 р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 знайдені наступні ушкодження: синець та садно лобної області зліва; синець лівої вискової області; синець правої вискової області; садна правої виличної ділянки; садно правого передпліччя; синці та садна в ділянці обох променезап`ясткових суглобів. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк указаний у постанові й обстежуваним, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало місце не менше ніж сім точок прикладання сили. Заява ОСОБА_8 від 27.04.2016 р. відповідно до якої він цивільний позов по кримінальному провадженні заявляти не буде, оскільки вся матеріальна і моральна шкода йому відшкодована. Будь-яких претензій до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не має і мати не буде (т.2 а.61-63);

Суд відповідно до ст.ст.85, 94, 91 ч.1п.2 КПК України визнає вказані постанову, висновок експерта, заяву неналежними доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що біля першої години відкрилися двері у вагончику, йому посвітили яскравим світлом у очі, зайшло 2 чоловіки, двері були не замкнені. У приміщенні було темно. Розгледіти нападників не було змоги. Не може точно сказати, що обвинувачені це саме ті хто на нього напав. Таких голосів не чув. Голоси обвинувачених не є голосами осіб, які на нього напали. Претензій матеріального, морального характеру до обвинувачених не має.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_91 спростовують причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до нападу на нього, завдання ними йому вказаних тілесних ушкоджень, вчинення злочину.

Суд зазначає, що прокурором згідно правової кваліфікації злочину зазначеному у обвинувальному акті від 18.05.2017 р. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не обвинувачуються у вчинені злочину, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд визнає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних постанови, висновку, заяви щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

17. Протокол огляду місця події від 19.02.2016 р., відповідно до якого на території Білоцерківського ВП здійснено огляд вантажного автомобіля DAF д.н.з. НОМЕР_4 з ілюстраційною таблицею (т.2 а.64-74).

Суд визнає вказаний протокол з ілюстраційною таблицею, недопустимим та неналежним доказом відповідно до ст.ст. 85,86,87,237,234,233 КПК України.

Згідно Правил встановлення допустимості доказів - «Правило про отруєне дерево», «Правило про плоди отруєного дерева»: доказ отриманий з порушенням закону, тягне визнання недопустимими доказів отриманих на підставі чи завдяки доказу отриманому з порушенням закону.

Суд зазначає, що вказаний оглянутий вантажний автомобіль DAF д.н.з. НОМЕР_4 , був вилучений протоколом огляду місця події 9.02.2016 р. (т.1 а.233-237), який визнаний судом (див. п.9,10) на підставі ст.ст. 86,87 КПК України недопустимим доказом.

За таких обставин вказаний протокол огляду місця події від 19.02.2016 р., відповідно до якого на території Білоцерківського ВП здійснено огляд вантажного автомобіля DAF д.н.з. НОМЕР_4 з ілюстраційною таблицею також є недопустимим доказом, оскільки здобутий на підставі/завдяки недопустимому доказу.

Суд також зазначає, що прокурором суду не надано: клопотання слідчого, погоджене з прокурором чи прокурора про проведення огляду вказаного місця події автомобіля DAF, яке є іншим володінням особи, ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення огляду вказаного володіння.

Суд за таких обставин визнає, що слідча дія, а саме огляд місця події, який зафіксований в протоколі від 19.02.2016 р., з ілюстраційною таблицями, а саме автомобіля DAF, здійснені з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та КПК України.
Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена належність та допустимість вказаного протоколу з ілюстраційною таблицею, як доказу у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вказаного злочину.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного протоколу з ілюстраційною таблицею щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

18. Протокол огляду місця події від 26.02.2016 р., з фото таблицями відповідно до якого на автодорозі Київ Одеса 459 км + 400 м. виявлено навантажувач Manitou MLT 633, який був вилучений (т.2 а.75-82).

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,8791,92,94 КПК України, визнає вказаний протокол з фото таблицею, вилученим навантажувачем неналежними та недопустимим доказом на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки він прямо чи непрямо не підтверджує існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що із рапорта старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_92 без дати, який наданий прокурором суду, витікає, що встановити особу, яка повідомила інформацію що навантажував Manitou MLT 633 перебуває на 459 км+400 автодороги Київ-Одеса та залишила його там, не вдалося (т.2 а.83).

Суд визнає, що вказаний рапорт, може свідчити про непричетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до повідомлення і залишення вказаного маніпулятора на автодорозі Київ-Одеса, оскільки у вказаний період вони утримувались під вартою, перебували під контролем правоохоронних органів.

У вказаному протоколі зазначено, що навантажувач Manitou MLT 633 виявлено на автодорозі Київ Одеса 459 км + 400 м., в ході його огляду як ззовні так і в кабіні навантажувача будь-яких слідів папілярних ліній не виявлено. Із фото таблиці видно, що в ході огляду вказаного навантажувача мало місце проникнення усередину салону/кабіни маніпулятора.

Суд зазначає, що прокурором суду не надано: клопотання слідчого, погоджене з прокурором чи прокурора про проведення огляду вказаного маніпулятора, який є іншим володінням особи, ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення огляду вказаного володіння.

Суд за таких обставин визнає, що слідча дія, а саме огляд місця події, в ході якої оглядалося не лише місце виявлення/знаходження навантажувача, а і самий навантажувач усередині, який був вилучений, здійснені з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та КПК України.

Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена належність та допустимість вказаного протоколу з фото таблицею, навантажувача, як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного протоколу з фото таблицею, навантажувача щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

19. Протокол пред`явлення речей для впізнання від 20.02.2016 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав із пред`явлених 4 акумуляторних батарей, одну. У протоколі зазначено: впізнає акумуляторну батарею під номером 2 оскільки саме данна батарея схожа на ту, яку в нього було витягнуто з телефону з фото таблицею (т.2 а.84-91).

20. Протокол пред`явлення речей для впізнання від 20.02.2016 р. відповідно до якого ОСОБА_8 : впізнає в`язки ключів під номерами 2,4,6 та пояснив, що саме дані ключі було викрадено з вагончика під час нападу на нього 9.02.2016 р. (т.2 а.92-98);

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,89,91-94 КПК України, визнає вказані протоколи неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У протоколі від 20.02.2016 р. вказано, що акумуляторна батарея, яку 9.02.2016 р. невідома особа вийняла у потерпілого ОСОБА_8 та було виявлено та вилучено в кишені куртки затриманого ОСОБА_9 .

У протоколі від 20.02.2016 р. зазначено що речі, що впізнаються, були розміщені в такому порядку зліва направо: 2. В`язка ключів вилучена з кишені куртки ОСОБА_9 . 4. В`язка ключів вилучена з кишені куртки ОСОБА_9 . 6. Ключ вилучений з кишені куртки ОСОБА_9 .

Відповідно до відеозапису до протоколу огляду місця події від 9.02.2016 р. (т.1 а.233-236), протоколу перегляду відеозапису від 17.02.2016 р. (огляд автомобіля DAF (т.2.а.1-3) в автомобілі працівників поліції знаходиться ОСОБА_9 з заведеними назад руками (в кайданках). Під час обшуку ОСОБА_9 в кишені куртки, у яку він був одягнутий, слідчим виявлені речі, у тому числі акумуляторні батареї до мобільного телефону сірого кольору, що має потертості, в`язки ключів.

Згідно Правил встановлення допустимості доказів - «Правило про отруєне дерево», «Правило про плоди отруєного дерева»: доказ отриманий з порушенням закону, тягне визнання недопустимими доказів отриманих на підставі чи завдяки доказу отриманому з порушенням закону.

Суд зазначає, що вказаний протокол огляду місця події від 9.02.2016 р. визнаний судом (див. п.9,10) на підставі ст.ст. 86,87 КПК України недопустимим доказом.

За таких обставин вказані протоколи пред`явлення речей для впізнання від 20.02.2016 р., з ілюстраційними таблицями також є недопустимими доказами, оскільки здобуті на підставі/завдяки недопустимому доказу.

Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена належність та допустимість вказаних протоколів, як доказів у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних протоколів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

21. Ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від12.02.106 р. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 9.02.2016 р. майно у ОСОБА_10 , на автомобіль DAF н.з. НОМЕР_4 , навантажувач маніпулятор, 2005 року випуску, вила до навантажувача, 1999 року випуску, майно ОСОБА_9 (т.2 а.99-104).

Суд визнає вказані ухвали неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно Правил встановлення допустимості доказів - «Правило про отруєне дерево», «Правило про плоди отруєного дерева»: доказ отриманий з порушенням закону, тягне визнання недопустимими доказів отриманих на підставі чи завдяки доказу отриманому з порушенням закону.

Суд зазначає, що речі на які накладений арешт ухвалами слідчого судді від 12.02.2016 р. були вилучені протоколом огляду місця події від 9.02.2016 р., який визнаний судом (див. п.9,10) на підставі ст.ст. 86,87 КПК України недопустимим доказом.

За таких обставин вказані ухвали про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 12.02.2016 р. також є недопустимими доказами, оскільки здобуті на підставі/завдяки недопустимому доказу.

Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена належність та допустимість вказаних ухвал, як доказів у кримінальному провадженні.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних ухвал щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

22. Постанови про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження від 16.02.2016 р., заява ОСОБА_9 від 17.02.2016 р., заява ОСОБА_10 від 17.02.2016 р. про відмову від добровільного надання біологічних зразків згідно постанови прокурора від 16.02.2016 р. (т.2 а.105-108);

23. Ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 1.03.2016 р. про задоволення клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про примусове відібрання біологічних зразків а саме зразків слини у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол отримання зразків для експертизи від 4.03.2016 р. у ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/385 від 25.07.2016 р., відповідно до якої на наданій на дослідження балаклаві (об`єкт № 1) виявлені клітини та встановлені їх генетичні ознаки (ДНК-профіль). При цьому встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин на балаклаві (об`єкт № 1) належать невстановленій особі чоловічої генетичної статті. Клопотання ст. слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про примусове відібрання біологічних зразків у особи для проведення експертизи від 19.02.2016 р. стосовно ОСОБА_10 . Клопотання прокурора Київської області від 23.02.2016 р. про примусове відібрання біологічних зразків у особи для проведення експертизи відносно ОСОБА_9 . Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р. Висновок експерта № 19/6-01/384 від 22.07.2016 р., відповідно до якої у результаті проведення дослідження генетичні ознаки (ДНК профіль) виявлених клітин на балаклаві (Об`єкт № 1) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю та (або) деградацією (руйнуванням) ДНК. Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/382 від 22.07.2016 р., відповідно до якої наданій на дослідження балаклаві (Об`єкт № 1) виявлено поодинокі, напівзруйновані клітини, генетичні ознаки (ДНК- профіль) яких не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалів та (або) деградацією (Руйнуванням) ДНК. Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/381 від 21.07.2016 р., відповідно до якого в результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК профіль) зразка слини ОСОБА_10 (об`єкт № 1), Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/383 від 22.07.2016 р., відповідно до якого в результаті проведеного дослідження генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини ОСОБА_9 (об`єкт № 1) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалу та (або) деградацією (руйнуванням) ДНК. Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/400 від 25.07.2016 р., відповідно до якого: згідно висновку експерта № 19/6-01/381 від 21.07.2016: « В результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини ОСОБА_10 (об`єкт №1).», згідно висновку експерта № 19/6-01/383 від 22.07.2016: «В результаті проведеного дослідження генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини ОСОБА_9 (об`єкт №1) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалу та (або) деградацією (руйнуванням) ДНК». Згідно висновку експерта № 19/6-01/382 від 22.07.2016: «На наданій на дослідження балаклаві (Об`єкт №1) виявлено поодинокі, напівзруйновані клітини, генетичні ознаки (ДНК-профіль) яких не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалу та (або) деградацією (руйнуванням) ДНК». Згідно висновку експерта № 19/6-01/384 від 22.07.2016: «В результаті проведеного дослідження генетичні ознаки (ДНК-профіль) виявлених клітин на балаклаві (Об`єкт №1) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалу та (або) деградацією (руйнуванням) ДНК». Згідно висновку експерта № 19/6-01/385 від 25.07.2016 : «На наданій на дослідження балаклпаві (об`єкт №1) виявлені клітини та встановлені їх генетичні ознаки (ДНК-профіль). При цьому встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин на балаклаві (об`єкт №1) належать не встановленій особі чоловічої генетичної статі)». Відповісти на питання щодо походження клітин на балаклаві (об`єкт №1) у висновку експерта № 19/6-01/385 від 25.07.2016) від ОСОБА_9 буде можливим після надання іншого зразка для проведення дослідження. Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин виявлених на балаклаві (об`єкт № 1 у висновку № 19/6-01/385 від 25.07.2016) не збігаються з ДНК-профілем ОСОБА_10 (об`єкт № 1 у висновку експерта № 19/6-01/381 від 21.07.2016) і належить невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_10 виключається. Постанова про призначення судово-молекулярної генетичної експертизи від 25.07.2016 р., висновок експерта № 19/6-01/757 від 26.07.2016 р.: згідно висновку експерта № 10-190 від 26.04.2016: «Встановлено генетичні ознаки слини ОСОБА_10 (об`єкт №1) і ОСОБА_9 (об`єкт №2)», згідно висновку експерта № 19/6-01/385 від 25.07.2016: «На наданій на дослідження балаклаві (об`єкт №1) виявлені клітини та встановлені їх генетичні ознаки (ДНК-профіль). При цьому встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин на балаклаві (об`єкт №1) належить невстановленій особі чоловічої генетичної статі.», порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин виявлених на балаклаві (об`єкт №1 у висновку експерта № 19/6-01/385 від 25.07.2016) не збігаються з ДНК-профілем ОСОБА_9 (об`єкт №2 у висновку експерта № 10-190 від 26.04.2016) і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (т.2 а.109-180);

24. Постанова про призначення комплексної судово-молекулярної генетичної експертизи та експертизи волокон, волокнистих матеріалів та виробів з них від 4.03.2016 р., висновок експерта № 10-190 від 26.04.2016 р. відповідно до якого на наданих на дослідження рукавицях червоного (об`єкт № 4) та чорного кольору (об`єкт № 6) виявлено клітин з ядрами, на рукавицях зеленого (об`єкт № 3) та синього кольору (об`єкт № 5) виявлено поодинокі клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Встановлено генетичні ознаки слини ОСОБА_10 (об`єкт №1 і ОСОБА_9 (об`єкт №2). Генетичні ознаки поодиноких клітин, виявлених на рукавицях синього кольору (об`єкт №5) і клітин з ядрами, виявлених на рукавицях чорного кольору (об`єкт №6), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_9 (об`єкт №2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку слини ОСОБА_9 та об`єкті № 5 складає 7,4 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 1,35х1032 осіб. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразках слини ОСОБА_9 та в об`єкті № 6 складає 2,29 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, в установлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,36 х 1035. Походження клітин в об`єктах № 5,6 від ОСОБА_10 (об`єкт № 1) виключається. Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами, виявлених на рукавицях зеленого кольору (об`єкт № 3) та клітин з ядрами. Виявлених на рукавицях червоного кольору (об`єкт №4) є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб, для ідентифікації не придатні; висновок експерта № 11-1/60 від 14.07.2016 р., відповідно до якого волокна, вилучені з наданого на дослідження електропроводу ,який в постанові про призначення експертизи поіменовиний як «частина електропроводу яким було зв`язано ноги потерпілого» не мають спільної родової (групової) належності з волокнами, з яких виготовлені надані на дослідження рукавички, які в постанові про призначення експертизи поіменовані як «вилучені у підозрюваного ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та в їхньому автомобілі, а саме пара рукавичок чорного кольору, 1 пара рукавичок зеленого кольору, 1 пара рукавичок червоного кольору. Волокна, вилучені з наданої на дослідження мотузки, яка в постанові про призначення експертизи поіменована як «частина мотузки якою було зв`язано ноги потерпілого», а саме синьо-сірі волокна бавовни та хімічні синьо-сірі волокна, та волокна, з яких виготовлені надані на дослідження рукавички синьо-чорного кольору, які в постанові про призначення експертизи поіменовані як 1 пара рукавичок синього кольору» збігаються за сукупністю ідентифікаційних ознак і мають спільну родову належність (т.2 а.181-221).

Суд відповідно до ст.ст.85,86,87,94,91 ч.1п.2 КПК України визнає вказані ухвали, постанови, клопотання, протоколи, висновки експерта, неналежними та недопустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 23 ч.1 п.3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими закону, зокрема: проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора АРК, області, міста Києва та міста Севастополя.

Однак прокурором надано суду ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 1.03.2016 р. про розгляд і задоволення клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме зразків слини у ОСОБА_9 , який станом на час його затримання 9.02.2016 р., звернення до суду з клопотанням, був адвокатом (т.2 а.111,112).

На виконання вказаної ухвали слідчого судді від 1.03.2016 р. у ОСОБА_9 4.03.2016 р. були відібрані біологічні зразки слини, які у послідуючому були використані при здійсненні експертиз (т.2 а.114).

Суду прокурором надане клопотання прокурора Київської області ОСОБА_94 від 23.02.2016 р. про примусове відібрання біологічних зразків у особи для проведення експертизи - у ОСОБА_9 , який на час затримання був адвокатом (т.2 а.т.1 а.126-128). Однак суду не надано ухвалу слідчого судді, про розгляд вказаного клопотання прокурора Київської області та прийняте по ньому рішення.

Що стосується висновків експерта щодо дослідження рукавиць червоного (об`єкт № 4) та чорного кольору (об`єкт № 6), на яких виявлено клітин з ядрами, на рукавицях зеленого (об`єкт № 3) та синього кольору (об`єкт № 5), на яких виявлено поодинокі клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Встановлено генетичні ознаки слини ОСОБА_10 (об`єкт №1) і ОСОБА_9 (об`єкт №2). Генетичні ознаки поодиноких клітин, виявлених на рукавицях синього кольору (об`єкт №5) і клітин з ядрами, виявлених на рукавицях чорного кольору (об`єкт №6), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_9 (об`єкт №2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_10 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку слини ОСОБА_9 та об`єкті № 5 складає 7,4 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше ніж у 1 з 1,35х1032 осіб. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразках слини ОСОБА_9 та в об`єкті № 6 складає 2,29 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, в установлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,36 х 1035. Походження клітин в об`єктах № 5,6 від ОСОБА_10 (об`єкт № 1) виключається. Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами, виявлених на рукавицях зеленого кольору (об`єкт № 3) та клітин з ядрами. Виявлених на рукавицях червоного кольору (об`єкт №4) є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб, для ідентифікації не придатні. Волокна, вилучені з наданого на дослідження електропроводу, який в постанові про призначення експертизи поіменовиний як «частина електропроводу яким було зв`язано ноги потерпілого» не мають спільної родової (групової) належності з волокнами, з яких виготовлені надані на дослідження рукавички, які в постанові про призначення експертизи поіменовані як «вилучені у підозрюваного ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та в їхньому автомобілі, а саме пара рукавичок чорного кольору, 1 пара рукавичок зеленого кольору, 1 пара рукавичок червоного кольору. Волокна, вилучені з наданої на дослідження мотузки, яка в постанові про призначення експертизи поіменована як «частина мотузки якою було зв`язано ноги потерпілого», а саме синьо-сірі волокна бавовни та хімічні синьо-сірі волокна, та волокна, з яких виготовлені надані на дослідження рукавички синьо-чорного кольору, які в постанові про призначення експертизи поіменовані як 1 пара рукавичок синього кольору» збігаються за сукупністю ідентифікаційних ознак і мають спільну родову належність,

то судом встановлено, що як уже вище зазначалось протоколи огляду місця події від 9.02.2016 р., з додатками (ілюстраційними таблицями, схемами, DVD+R диском з відеозаписом, відеозаписом), заява ОСОБА_7 від 9.02.2016 р. (т.1 а.195-211,233-236) визнані судом неналежними і недопустимими доказами з підстав зазначених вище. Саме у вказаних протоколах, з додатками, відеозаписах, зафіксовані істотні порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, що безпосередньо стосується предметів/речей, які були предметом дослідження експерта.

Суд встановивши вищезазначене, визнає ухвали слідчого судді, постанови, протоколи, клопотання, висновки експерта неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно Правил встановлення допустимості доказів - «Правило про отруєне дерево», «Правило про плоди отруєного дерева»: доказ отриманий з порушенням закону, тягне визнання недопустимими доказів отриманих на підставі чи завдяки доказу отриманому з порушенням закону.

Речі, які були предметом дослідження експертів виявлені і вилучені протоколом огляду місця події від 9.02.2016 р. (див. п.9,10), протоколом огляду місця події від 9.02.2016 р. (див. п.6,7), судом визнані на підставі ст.ст. 86,87 КПК України недопустимим доказом.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність та допустимість вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних ухвал, постанов, протоколів, клопотань, висновків експерта щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

25. Постанова про призначення судово-трасологічної експертизи від 4.03.2016 р., висновок експерта № 4-04/556 від 22.04.2016 р. відповідно до якого відповісти на запитання «Чи складали раніше єдине ціле вилучена в кузові автомобіля сумочка чорного кольору та ремінець з тканини вилучений в ОСОБА_9 .?» в категоричній формі не представляється можливим, так як індивідуальних ознак роз`єднання не виявлено (т.2 а.222-229);

26. Постанова про призначення судово-дактилоскопічної експертизи від 12.02.2016 р., висновок експерта № 4-03/220 від 17.02.2016 р. відповідно до якого на слідосприймаючій поверхні предметів схожих на пістолет, магазина з восьма набоями, шістнадцяти набоями та картонній коробці, які були виявлені та вилучені під час проведення ОМП 9.02.2016 на автодорозі, що веде до с. Черкас Білоцерківського району Київської області в автомобілі ДАФ, слідів папілярних узорів рук не виявлено (т.2 а.231-238);

27. Постанова про призначення судової балістичної експертизи від 12.02.2016 р., висновок експерта № 4-01/57 від 18.02.2016 р. відповідно до якого пістолет «ПМР» калібру 9 мм, виявлений та вилучений під час проведення ОМП 9.2.2016 р. на автодорозі до с. Черкас Білоцерківського району близько 300 м. від автодороги Київ-Одеса в автомобілі ДАФ, у наданому вигляді до проведення пострілів не придатний через відсутність ударника з бойком. Надані на дослідження 24 предмета, схожі на патрони, являються стандартними патронами до пістолетів системи «Макарова» (ПМ), та автоматичних пістолетів системи «Стєчкіна» (АПС), калібру 9 мм, не придатні для стрільби (т.2 а.239-247);

28. Постанова про призначенні судово-трасологічної експертизи від 15.02.2016 р., висновок експерта № 19/4-04/332 від 1.06.2016 р., відповідно до якого на зовнішній поверхні корпуса замка, на захисному шарі гуми мається пошкодження від дії стороннього предмета, дужка вигнута. Відповісти на питання «Якщо так то чим вони могли бути залишені?» не представляється можливим. На дужці маються сліди від знаряддя зламу, загальними розмірами 26х2 мм та 4х5 мм (т.2 а.249,250, т.3 а.1-8).

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані постанови, висновки експерта неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були предметом дослідження експерта отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України,

отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Судом встановлено, що як уже вище зазначалось протоколи огляду місця події від 9.02.2016 р., з додатками (ілюстраційними таблицями, схемами, DVD+R диском з відеозаписом, відеозаписом), визнані судом неналежними і недопустимими доказами з підстав зазначених вище. Саме у вказаних протоколах, з додатками, відеозаписах, зафіксовані істотні порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, що безпосередньо стосується предметів/речей, які були предметом дослідження експерта.

Суд встановивши вищезазначене, визнає постанови, висновки експерта неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно Правил встановлення допустимості доказів - «Правило про отруєне дерево», «Правило про плоди отруєного дерева»: доказ отриманий з порушенням закону, тягне визнання недопустимими доказів отриманих на підставі чи завдяки доказу отриманому з порушенням закону.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність та допустимість вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних постанов, висновків експерта щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

29. Протокол отримання зразків для експертизи від 10.02.2016 р. з фото таблицею, постанова про призначення судово-грунтознавчої експертизи від 1.06.2016 р., висновок експерта № 09 «Гр» від 13.06.2016 р., відповідно до якого на підошвах чобіт, вилучених у ОСОБА_9 і в осипах з них маються нашарування грунту. Нашарування грунту, вилучені з підошв чобіт ОСОБА_9 і зразки грунту № 1, № 2, вилучені на майданчику за адресою Білоцерківський район, с. Поправка, вул. Вишнева, 1-а з місць, де знаходилися навантажувальні маніпулятори і де був пошкоджений паркан, не мають спільної родової і спільної групової належності. Вирішити питання щодо спільної або різної родової чи групової належності осипу грунту з чобіт і зразків грунту з вказаного майданчику по вул. Вишнева 1-а не уявляється можливим з причини, наведеної в дослідницькій частині висновку (т.3 а.9-24);

Суд відповідно до ст.ст. 85,91,92,94 КПК України, визнає вказані протокол, постанову, висновок експерта неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Судом встановлено, що висновком експерта фактично спростовано, не підтверджені/не встановлені обставини задля досягнення якої було здійснено збирання вказаних доказів.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних протоколу, постанови, висновку експерта щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

30. Постанова про призначення авто-товарознавчої експертизи від 30.03.2016 р., висновок від 6.04.2016 р. відповідно до якого ринкова вартість б/в телескопічного навантажувача JCD 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, станом на 9.02.2016 р. складає 104 9949 грн., висновок від 6.04.2016 р. відповідно до якого ринкова вартість б/в телескопічного навантажувача Manitou MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,1999 року випуску, станом на 9.02.2016 р. складає 65917 грн., постанова про призначення повторної авто-технічної експертизи від 15.07.2016 р., висновок № 156 від 19.07.2016 р. відповідно до якого ринкова вартість навантажувального маніпулятора JCD 540-70, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, станом на 9.02.2016 р. складає 880 000 грн., ринкова вартість навантажувального маніпулятора Manitou MLT 633, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,1999 року випуску, станом на 9.02.2016 р. складає 690 000 грн. (т.3 а.25-45).

Суд відповідно до ст.ст. 85,91,92,94 КПК України, визнає вказані постанови, висновки експерта неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних постанов, висновків експерта щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

31. Протокол огляду предмету від 17.02.2016 р. з фото таблицями, з диском з фотознімками речових доказів, постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.07.2016 р., квитанція № 000362 від 25.07.2016 р. про прийняття вилучених у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 коштів, постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27.07.2016 р., розписка ОСОБА_8 без дати, розписка ОСОБА_7 про передання навантажувача марки JCD 540-70, постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 27.07.2016 р., рапорт ст. слідчого ОСОБА_93 про дозвіл на зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, квитанція № 462/2016 від 28.07.2016 р., постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 26.02.2016 р., розписка ОСОБА_7 від 26.02.2016 р. про отримання навантажувача Manitou MLT 633 (т.3 а.46-82).

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані протоколи, постанови, документи, речі, кошти. диск неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до кримінального провадження, передані за розписками, на зберігання - отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Судом встановлено, що як уже вище зазначалось протоколи огляду місця події від 9.02.2016 р., з додатками (ілюстраційними таблицями, схемами, DVD+R диском з відеозаписом, відеозаписом), визнані судом неналежними і недопустимими доказами з підстав зазначених вище. Саме у вказаних протоколах, з додатками, відеозаписах, зафіксовані істотні порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, що безпосередньо стосується предметів/речей, які були предметом дослідження експерта.

Суд встановивши вищезазначене, визнає зазначені протокол, постанову, речі, документи, грошові кошти, диск неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність та допустимість вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних документів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

32. Рапорт оперуповноваженого Білоцерківського ВП ОСОБА_95 від 9.2.2016 р., клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів від 16.02.2016 р., ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 18.02.2016 р., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.03.2016 р., диск СД-Р, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.03.2016 р., опис речей і документів, які були вилучені, диск з вилученою інформацією, (за межами 1 м.) (т.3 а.83-99);

33. Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 16.02.2016 р., відповідно до якого міститься прохання надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у яких міститься інформація про зв`язок у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2016 р. до 00 год. 00 хв. 10.02.2016 р. з абонентським номером № НОМЕР_7 яким користувався ОСОБА_9 з абонентськими номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , які виявлені в мобільних телефонах виявлених в автомобілі яким керував ОСОБА_10 та які знаходяться у володіння ПрАТ «Київстар». Ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 18.02.2016 р.. супровідний лист від 22.02.2016 р., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.03.2016 р. з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 21.03.2016 р., диск з вилученою інформацією (т.3 а.100-109);

34. Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 29.04.2016 р., відповідно до якого 9.02.2016 р. в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_9 в правій зовнішній кишені куртки було виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа з імей: НОМЕР_11 . В ході досудового слідства встановлено що в даному мобільному телефоні використовувалася сім карта мобільного оператора Київстар № НОМЕР_12 , з даної сім карта напередодні вчинення злочину та безпосередньо під час вчинення злочину, здійснювалися дзвінки на два номери мобільних телефонів: НОМЕР_13 та НОМЕР_14 . Крім того 9.02.2016 р. в автомобілі DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено пластикову картку Київстар, на якій зазначено номер НОМЕР_13 , одна сім карта з даної карти відсутня. Міститься прохання надання дозволу на тимчасовий доступ до документів у яких міститься інформація про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2016 р. до по час винесення ухвали з абонентським номером НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , які були встановлені в ході досудового слідства та знаходяться у володінні ПрАТ «Київстар». Ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 4.05.2016 р., супровідний лист від 16.05.2016 р., доручення начальнику Білоцерківського ВП від 30.05.2016 р., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 3.06.2016 р. з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 4.05.2016 р., диск з вилученою інформацією (т.3 а.110-120);

35. Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 18.05.2016 р., відповідно до якого 9.02.2016 р. в ході проведення огляду місця події в автомобілі DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 , яким на підставі доручення користувався ОСОБА_10 було виявлено та вилучено коробку з під мобільного телефону, як на боковій частині має наклейку з імей НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , однак телефона з вказаним номером виявлено не було. Крім того в автомобілі було виявлено і вилучено коробку з під мобільного телефону з написом KENEKSI на якій мається наклейка з написом s/n … Ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 27.05.2016 р., супровідні листи від 27.05.2016 р., протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 13.06.2016 р., 29.06.2016 р. з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді , диск з вилученою інформацією (т.3 а.121-133);

36. Аналіз роздруківок телефонних дзвінків від 10.07.2016 р., складений старшим слідчим Білоцерківського ВП ОСОБА_96 з додатком (т.3 а.134-142);

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані надані прокурором докази неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до кримінального провадження, передані за розписками, на зберігання - отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Суд відхиляє та визнає вказаний рапорт недопустимим доказом на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, оскільки законність його потрапляння до кримінального провадження, тобто збирання у рамках кримінального провадження відповідно до вимог КПК України не доведена. Із змісту рапорта не витікає, що він підготовлений на виконання доручення слідчого, чи начальника СВ оперативному підрозділу. Відповідно до ст. 92 ч.2 КПК України прокурором не доведена допустимість вказаного рапорта як доказу у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що як уже вище зазначалось протокол огляду місця події від 9.02.2016 р., з додатком DVD+R диском з відеозаписом, відеозаписом (див. п.9,10) т.1 а.233-236), визнані судом неналежними і недопустимими доказами з підстав зазначених вище. Саме у вказаних протоколах, з додатками, відеозаписах, зафіксовані істотні порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, що безпосередньо стосується предметів/речей (мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , інформації про них), послідуючих дій, зазначених у вищевказаних документах.

Відповідно до ст. 23 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» проведення стосовно адвоката слідчих дій, які можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора АРК, області, міста Києва та міста Севастополя.

Суд визнає, що прокурором клопотання вказаних посадових осіб щодо здійснення слідчих дій стосовно адвоката ОСОБА_9 , дозвіл на яке мав бути наданий судом/слідчим суддею, не надані.

В той же час прокурором суду надані клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_93 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 16.02.2016 р. (т.3 а.84-86,100-102), ухвала слідчого судді від 18.02.2016 р. (т.3 а.103-105), клопотання вказаного слідчого від 29.04.2016 р. (т.3 а.110-102), ухвала слідчого судді від 4.05.2016 р. (т.3 а.113-115).

Судом установлено, що за ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 18.02.2016 р., строк дії якої не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали (ст.164 ч.1 п.7 КПК України) слідча дія дозвіл на яку наданий, була проведена 21.03.2016 (т.3 а.87-89,97-99), тобто за межами наданого слідчим суддею процесуального строку. Аналогічні порушення допущенні за ухвалою слідчого судді від 18.02.2016 р. (т.3 а.103-105, 107-109), ухвалою від 27.05.2016 р. (т.3 а.124,125,131-133).

Суд встановивши вищезазначене, визнає вищевказані надані прокурором докази неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність та допустимість вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних неналежних та недопустимих доказів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

37. Постанови про продовження строку досудового розслідування від 5.04.2016 р., 5.05.2016 р., 6.07.2016 р. (т.3 а.143-145, 161-164, 171-173).

Суд відповідно до ст.ст. 85,91,92,94 КПК України, визнає вказані постанови надані прокурором неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних постанов, як доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних постанов щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

38. Ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 27.04.2016 р., розписка ОСОБА_97 від 27.04.2016 р. про отримання від слідчого 4000 дол. США, ухвала Апеляційного суду Київської області від 10.05.2016 р., розписки, два листи слідчого на ім`я ОСОБА_97 від 15.06.2016 р., 11.07.2016 р. з квитанціями про відправлення, (т.3 а.176-191).

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані ухвали, розписка, листи з квитанціями неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до кримінального провадження, передані за розписками, на зберігання - отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Суд зазначає, що грошові кошти у сумі 4000 дол. США, вчинені з ними дії, тощо, були здійснені слідчим в ході огляду місця події протокол від 9 лютого 2016 р. з додатками (вилучення їх у ОСОБА_9 при огляді місця події) визнані судом неналежними і недопустимим доказами.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних документів, наданих прокурором щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

39. Два доручення від 2.3.2016 р., два рапорти від 15.04.2016 р., запит від 18.03.2016 р. слідчого ОСОБА_93 , відповідь ТОВ «Ларді» від 8.04.2016 р., відповіді Регіонального сервісного центру в Київській області від 4.03.2016 р. № 193,194 (т.3 а.192-201);

40. Ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонногог суду від 11.07.2016 р., розписка ОСОБА_98 від 11.07.2016 р. про отримання на відповідальне збереження автомобіля DAF FX, державного номерного знака, свідоцтва про державну реєстрацію вказаного автомобіля та ключі запалювання (т.3 а.202-204).

Суд відповідно до ст.ст. 85,91,92,94 КПК України, визнає вказані доручення, запити, відповіді, ухвалу, розписку, неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів/документів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних документів, наданих прокурором щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

41. Повідомлення про підозру від 8.03.2016 р. щодо ОСОБА_9 за ст. 289 ч.2 КК України, складену прокурором Івано-Франківської області, обвинувальний акт від 22.09.2016 р. щодо ОСОБА_9 за ст. 289 ч.2 КК України (т.3 а.205-207,т.46-49).

Суд відповідно до ст.ст. 88,94 КПК України, відхиляє, визнає вказане повідомлення, обвинувальний акт неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , злочину, оскільки докази, які стосуються вчинення ним іншого правопорушення, що не є предметом цього кримінального правопорушення є недопустимими на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Суду прокурором не доведена належність та допустимість вказаного повідомлення, обвинувального акта на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаного повідомлення, обвинувального акта щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 .

42. Характеризуючі документи: ксерокопія паспорта ОСОБА_9 , вимога УІТ ГУ МВС України в Київській області про судимість ОСОБА_9 , довідка КУ «Пологовий будинок № 1» м. Одеса від 9.02.2016 р., свідоцтво про уладення шлюбу, свідоцтво про народження ОСОБА_99 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорта ОСОБА_100 , довідка ІПН ОСОБА_101 , диплом кандидата наук НОМЕР_17 від 1.03.2013 р. ОСОБА_9 , інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості щодо суб`єкта ОСОБА_9 ; ксерокопія паспорта ОСОБА_10 , військового квитка ОСОБА_10 , повторного свідоцтва про народження ОСОБА_102 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вимога УІТ ГУ МВС України в Київській області на ОСОБА_10 .. 2 довідки на ОСОБА_10 з Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1, лист із ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15.04.2016 р., службова характеристика на рядового ОСОБА_10 , довіреність від 6.10.2015 р. видана ОСОБА_103 на ОСОБА_10 на право експлуатації транспортним засобом DAF FX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , характеристика на ОСОБА_10 , лист від 7.03.2016 р. із Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, лист-відповідь Регіонального сервісного центру в Київській області від 9.03.2016 р., свідоцтво про народження ОСОБА_104 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3 а.208-232).

Суд відхиляє, відповідно до ст.ст. 85,91,92,94 КПК України, визнає вказані характеризуючі документи неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність вказаних доказів/документів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних документів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

43. Листи запити до ТОВ «Ларді», відповіді ТОВ «Ларді, відповідно до яких у вказаний час відвідування сайту Lardi-trans.com користувачем зареєстрованим, як ФОП ОСОБА_105 у період з 7.02.2016 р. по 10.02.2016 р. під своїм логіном і паролем (т.4 а.172-181).

Суд відповідно до ст.ст. 85,94 КПК України, відхиляє, визнає вказані листи, відповіді неналежними доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Вказані документи не лише не спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а навпаки підтверджують існування вказаного ТОВ, через сайт якого можливе з`ясування необхідних вантажоперевезень, замовлення перевезення/прийняття вантажу до перевезення.

Суду прокурором не доведена належність вказаних документів, як доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних документів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_106 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Речові докази:

44. Дорожня сумка; рукавиці/перчатки чорного кольору з вкрапленнями білого кольору; рукавиці червоного кольору; рукавиці синього кольору прорезиново-текстильні; рукавиці темно зеленого кольору; балаклава з отворами для очей; балаклава чорного кольору з прорізами для очей; балаклава камуфляжна типу маски; шапка сірого кольору; шапка чорного кольору; чорного кольору ремінь; сумка чорного кольору; державний номерний знак НОМЕР_18 ; коробка з під м/телефону, фіскальний чек із зарядним пристроєм; коробка з-під мобільного телефону у якій знаходиться 5 зарядних пристроїв; 2 пластикові картки; чорна сумка у середині якої мобільний телефон Флай, мобільний телефон Нокіа, в`язки ключів: з 6 ключів, з 1 ключа, з 4 ключів, з 4 ключів; 2 мобільних телефони; 4 сім-карти операторів м/зв`язку; службове посвідчення працівника МВС на ім.»я ОСОБА_9 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Тойота Прадо на ім.»я Тарасова; дозвіл на користування нарізною зброєю на ім.»я ОСОБА_9 ; пластикова банківська карточка; пластикова картка до сім-картки; пластикові стяжки 5 шт; бірки 19 шт; один вантажний маніпулятор; вила до одного із маніпуляторів; вантажний автомобіль DAF; пістолет Макарова з набоями; акумуляторна батарея до мобільного телефону; 4000 дол. США, гривні (без зазначення їх кількості), які, як зазначив прокурор були виявлені і вилучені в ході огляду місця події протокол від 9.02.2016 р.

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані надані прокурором речові докази неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до кримінального провадження, передані за розписками, на зберігання - отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Суд відхиляє та визнає вказані речові докази недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. оскільки як уже вище зазначалось вони вилучені протоколом огляду місця події від 9.02.2016 р., з додатком DVD+R диском з відеозаписом, відеозаписом (т.1 а.233-236), визнані судом неналежними і недопустимими доказами з підстав зазначених вище. Саме у вказаному протоколі з додатками, відеозаписах, зафіксовані істотні порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, що безпосередньо стосується вказаних предметів/речей.

Суд встановивши вищезазначене, визнає вищевказані надані прокурором речові докази неналежними та недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки відповідно до ст. 87 ч.1 КПК України недопустимими доказами є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зазначає, що прокурором не доведена належність та допустимість вказаних речових доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних неналежних та недопустимих речових доказів щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

45. Металеві кайданки, електрокабель білого кольору, мотузка світло рожевого кольору, замок пошкоджений з ключами;

46. Інші документи, речі, грошові кошти, які зазначені у процесуальних документах, які вилучались у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні.

Суд відповідно до ст.ст. 85,86,87,91,92,94 КПК України, визнає вказані надані прокурором і не надані прокурором суду речові докази, однак які зазначені у процесуальних документах у цьому кримінальному провадженні, неналежними і недопустимими доказами на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вони прямо чи непрямо не підтверджують існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, речі які були оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до кримінального провадження, передані за розписками, на зберігання - отримані, зібрані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, КПК України, отримані на підставі та завдяки доказам отриманих з порушенням закону.

Суду прокурором не доведена належність вказаних документів, речей, грошових коштів як доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаних речей щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 .

47. Постанова про закриття кримінального провадження від 30.04.2017 р., відповідно до якої кримінальне провадження за № 0000590 закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального провадження (злочину) за заявою ОСОБА_9 про вчинення працівником Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_107 відносно нього злочину під час затримання за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч.1 КК України.

Суд визнає вказану постанову неналежним доказом на підтвердження доведеності вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, оскільки вона прямо чи непрямо не підтверджує існування обставин вчинення ними злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Суду прокурором не доведена належність вказаної постанови на підтвердження вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із вказаної постанови щодо доведеності вчинення ОСОБА_9 09 лютого 2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, на користь ОСОБА_9 .

Висловлені в ухвалах слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотань про застосування, зміну запобіжного заходу, з питань забезпечення кримінального провадження, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду ст. 198 КПК України.

Судом у судовому засіданні досліджені всі докази, надані прокурором.

Усі без виключення, надані стороною обвинувачення докази визнані судом неналежними і недопустимими.
Прокурорами не надані суду інші, крім вищенаведених досліджених доказів, на підтвердження доведення вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.

Доповнень від учасників судового засідання, у т.ч. прокурора не надійшло.

Суд відповідно до норм КПК України не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті які надані, на підтвердження винуватості особи у вчинені злочину. Суду також не дозволяється збирання, витребування доказів у кримінальному провадженні з власної ініціативи.

Суд зазначає, що стороною обвинувачення не надані належні та допустимі докази на підтвердження того що на тілі, одязі, місці події, в будь-якому іншому місці були виявлені очевидні ознаки, сліди, які вказують на те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили інкримінований їм злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України.
Стороною захисту надані наступні докази:

Свідок ОСОБА_108 у суді повідомив, що стосовно кримінального провадження йому нічого не відомо. Про цю подію яка сталася 9 лютого 2016 р. йому стало відомо від захисника ОСОБА_49 по телефону через декілька днів після затримання ОСОБА_49 . Танасійчука знає добре як порядну людину, характеризує його позитивно. Познайомився з ним у 2010-2011 роках. 3 лютого 2016 р. він поїхав на автомобілі Нісан д.н.з. НОМЕР_19 , належного його племіннику ОСОБА_109 , яким він керує на підставі доручення від 11.11.2015 р. до ОСОБА_21 до державної виконавчої служби. Неподалік Одеси автомобіль зламався, він зателефонував багатьом, але відповів лише ОСОБА_45 . Він йому сказав що обламався потребує допомоги. ОСОБА_50 сказав чекати. Потім ОСОБА_50 під`їхав. Подивилися машину вона потребувала ремонту. Було щось із двигуном. ОСОБА_50 забрав його додому, він у нього переночував. Наступного дня справившись 4 лютого 2016 р. він виїхав з ОСОБА_21 у ОСОБА_41 додому, при цьому заручився що ОСОБА_50 поможе з машиною, подивиться до машини, можливо допоможе із запчастинами до автомобіля. Домовилися, що ОСОБА_50 допоможе йому придбати двигун. Про це домовлялися 4 лютого. Ціну обговорили 4000 дол. США. Водій який привіз його авто до ОСОБА_110 . 7 лютого ОСОБА_50 подзвонив йому і сказав що він поремонтує машину. Привезе машину. Домовилися зустрітися біля Житомирського моста у м. Києві. Коли він приїхав з друзями то його автомобіль був усередині іншого автомобіля. Із цієї машини вивантажили його автомобіль. Водій цієї машини, яка привезла його авто сказав, що його чекає ОСОБА_50 біля Магелану. Його друзі забрали його авто. Він на авто із водієм під`їхали до ОСОБА_25 , там зустрілися із ОСОБА_38 . Він подякував ОСОБА_45 за ремонт, передав йому 200 дол. США та 4000 дол. США за двигун. Після цього він поїхав додому. Потім він з ОСОБА_38 не спілкувався аж до дзвінка йому захисника ОСОБА_49 . Про те, що на кошти 4000 дол. США, які вилучені у ОСОБА_49 , які він передав йому, накладений арешт йому відомо. Кошти були повернуті йому, повернув кошти слідчий, т.я. арешт був знятий. Він був захисником ОСОБА_49 . Його показання не є адвокатською таємницею. ОСОБА_50 не говорив йому, що хоче здійснити незаконне викрадення техніки. ОСОБА_50 коли вони зустрічалися у ОСОБА_26 був одягнутий у зимовий одяг: штани сині джинси, пальто чи полупальто типа дубльонки. Поломка його автомобіля була у тому, що щось було пробито, не прокручувалось. Щоб не мучитись із двигуном він вирішив придбати новий двигун. Він передав ОСОБА_45 8 лютого 2016 р. 4000 дол. США. Усього передав йому 42 купюри по 100 дол. США. 200 дол. за доставку його авто до ОСОБА_26 , ОСОБА_50 відрахував, а інші 4000 дол. США поклав до своїх штанів;

Свідок ОСОБА_111 суду повідомила, працює приватним підприємцем ПП ОСОБА_112 / ОСОБА_111 у м. Узин. Вид діяльності інша допоміжна діяльність у галузі транспорту. Беруть заявки від перевізників і замовників. У ОСОБА_113 розміщують свої оголошення. Отримують від цього винагороду. Якщо оголошення по вантажу перевізник, логіс запиту ціну. Беруть інформацію по перевізнику який хоче зробити перевезення. У день приблизно 20-50 і більше дзвінків. Обслуговування по усій Україні. Перевізника ОСОБА_16 знає, зарекомендував себе з хорошої сторони, з ним вона контактувала. Він своєчасно робить оплату послуг. Знайома була рік до події. Скільки разів вони спідкувалися точно сказати не може. Робота через ОСОБА_113 : розміщують оголошення про вантаж чи транспорт. Потім вони зізвонюються, зістиковують їх між собою. Заявки через телефон. У Ларді 3 телефони зареєстровані, а всього 4 телефони. ОСОБА_16 дзвонив їй і вона давала йому пароль, щоб він міг зайти у систему і подивися вантаж. ОСОБА_16 питав у неї вантаж із Києва до ОСОБА_21 . Заявка на перевезення маніпулятори була на початку лютого 2016 р. Це була інформація не із ОСОБА_113 . На коли точно треба було перевезення не пам`ятає. Цього перевезення у неї навіть не зафіксовано. Вона це озвучила деяким перевізникам. ОСОБА_16 давала інформацію по маніпуляторам, по цьому вантажу. Вона продиктувала номер телефону по цьому вантажу і вони могли зістикуватися. Чоловік який замовляв перевезення сказав, що треба перевезти 2 маніпулятори, з якогось населеного пункту зараз не пам`ятає на Одесу. ОСОБА_16 міг такий вантаж отримати, міг взяти. У цей день вона давала ОСОБА_16 логін пароль. Казала йому візьми подивись, бо вона не має можливості. Перевізник і власник вантажу між собою узгоджують все про особливості а/м і вантажу. Після того як вона дала пароль ОСОБА_16 і від нього не було зв`язку, вона зразу ж змінила пароль. Було: дзвінок від замовника маніпуляторів; вона дала їх номер ОСОБА_16 , а їм ОСОБА_16 ; ОСОБА_16 дала пароль якщо не підійде, подивись сам на сайті.Суду говорить правду

Суд визнає, що прокурором у судовому засіданні не спростовані показання свідків захисту ОСОБА_97 , ОСОБА_114 .

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
При цьому суд зазначає, що ним протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий стороною обвинувачення доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємного зв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку про не доведеність вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 інкримінованого їм злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, оскільки:
- прокурором у судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом, належними та допустимими доказами, вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 інкримінованого їм злочину. Належні та допустимі докази, які безпосередньо, прямо підтверджували вчинення ними вказаного злочину;
- у кримінальному провадженні не доказана винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні вказаного злочину (ст. 91 ч.1 п.2 КПК України);
- надані стороною обвинувачення докази, є неналежними та недопустимими доказами вчинення ними зазначеного злочину, не є переконливими, ґрунтуються на припущеннях і домислах, а не на встановлених фактах.
Суд зазначає, що прокурором не доведено що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вчинили 9.02.2016 р. злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України, який вказаний у обвинувальному акті від 18.05.2017 р.:
Органом досудового розслідування не встановлені, прокурором не надані суду належні та допустимі докази для доведення вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 9.02.2016 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор в суді: що будь-яких доповнень у нього не має), а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 слід виправдати.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд зазначає, що є неприпустимим перекладення стороною обвинувачення на обвинуваченого доведення його невинуватості у вчинені інкримінованого злочину.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стороною обвинувачення перед об`єктивним та неупередженим судом не доведено, поза всяким/розумним сумнівом, вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 інкримінованого їм злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України.
Відповідно до ст. 373 ч.1 п.2 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку, що ОСОБА_9 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України, вчинений ним.
Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку, що ОСОБА_10 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України, вчинений ним.
Відповідно до наданого прокурором протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 9.02.2016 р. ОСОБА_9 , слідчим СВ Білоцерківського ВП ОСОБА_85 зазначено час фактичного затримання 9.02.2016 р. о 3 годині. Відповідно до наданого прокурором протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 9.02.2016 р. ОСОБА_10 , слідчим СВ Білоцерківського ВП ОСОБА_85 зазначено час фактичного затримання 9.02.2016 р. о 2 годині 45 хвилин. 11.02.2016 р. ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. 28.04.2016 р. запобіжний захід стосовно них змінений із тримання під вартою на домашній арешт. 29.07.2016 р. запобіжний захід стосовно них змінений із домашні арешт на особисте зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12 лютого 2016 р. накладений арешт на тимчасово вилучене 9.02.2016 р. у ОСОБА_9 майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Prado, реєстраційний номер НОМЕР_20 , талон до посвідчення водія НОМЕР_21 , посвідчення водія на особу ОСОБА_9 , посвідчення адвоката України на ОСОБА_9 № НОМЕР_22 від 16.07.2014, дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_23 на особу ОСОБА_9 , службове посвідчення НОМЕР_24 на особу ОСОБА_9 , посвідчення пенсійне на вказану особу, а також портмане чоловіче, коричневого кольору, купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 42 штуки на загальну суму 4200 дол. США, шапку чорного кольору, 1 пару рукавиць чорно-синього кольору. Пасок чорного кольору, грошові кошти в сумі 1803 грн., балаклаву камуфляжну, 11 ключів, 2 акумуляторні батареї до мобільних телефонів, зламану сім карту мобільного зв`язку, банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_25 на особу ОСОБА_9 , резинові чоботи чоловічі, куртку та штани камуфляжного забарвлення в яких ОСОБА_9 був одягнутий під час затримання.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12.02.2016 р. накладений арешт на тимчасово вилучене 9.02.2016 р. у ОСОБА_10 майно: 1 пару печаток сірого кольору, 1 пару печаток чорного кольору, 1 пломбу синього кольору, 1 пломбу червоного кольору. 17 пломб жовтого кольору, 6 пристроїв для зарядки мобільних телефонів, мобільні телефони Нокіа 1061 імеїл02307, Нокіа дуос імеїл48748, імеїл48755, Флу імеїл18195, імеїл18203 та Нокіа імеїл96911. Шкіряну чоловічу сумку чорного кольору, спортивну сумку сірого кольору, 6 хомутів білого кольору, балаклава камуфляжного кольору, предмет ззовні схожий на пістолет, металеву обойму (магазин пістолета), 16 предметів ззовні схожі на набої до пістолета, пара державних номерних знаків із надписами НОМЕР_1 . 1 пара рукавиць із резиновим покриттям червоного кольору, 1 балаклава чорного кольору. 1 шапка сірого кольору, шкіряний гаманець із пластиковими картками та грошовими коштами в сумі 200 доларів США (2 купюри по 100 доларів США) та 894 гривні, а також взуття ОСОБА_10 , яке було на ньому при затриманні.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12.02.2016 р. накладено арешт на тимчасово вилучений 9.02.2016 р. автомобіль DAF, згідно довіреності № 1671 на автомобілі зареєстрований реєстраційний номер НОМЕР_1 , в середині якого перебуває навантажувальний маніпулятор JCB 540-70 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску та вила до навантажувача MANITOU MLT 633, 1999 року випуску.

Ухвалою слідчого суді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 11.07.2016 р. задоволено клопотання ОСОБА_98 про передачу речового доказу вантажного автомобіля DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт та державні номерні знаки на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_116 із забороною відчуження даного транспортного засобу та проведення будь-яких дій з вказаним автомобілем до закінчення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 174 ч.4, ст.ст. 100,374 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку виправдання обвинуваченого … У резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо речових доказів і документів.

Суд. керуючись вимогами ст.ст. 174,100,374 КПК України вважає необхідним скасувати накладений ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12 лютого 2016 р., 11.07.2016 арешт на тимчасово вилучене 9.02.2016 р. у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вищевказане майно, заборону ОСОБА_116 відчуження належного йому автомобіля DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 закінчений, суд має вирішити долю вказаного майна, визнаного речовими доказами у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Prado, реєстраційний номер НОМЕР_20 , дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_23 на особу ОСОБА_9 , службове посвідчення НОМЕР_24 на особу ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 1803 грн., банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_25 на особу ОСОБА_9 , слід повернути ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 4000 дол. США передані за розпискою від 27.04.2016 р. ОСОБА_117 , слід вважати переданими власнику; шкіряний гаманець із пластиковими картками та грошовими коштами в сумі 200 доларів США (2 купюри по 100 доларів США) та 894 грн., а також взуття ОСОБА_10 , яке було на ньому при затриманні, слід повернути ОСОБА_10 ; закордонний паспорт ОСОБА_10 серія НОМЕР_26 , який знаходиться у слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_92 на підставі розписки від 6.05.2016 р, слід повернути ОСОБА_10 ; закордонний паспорт ОСОБА_9 серія НОМЕР_27 , який знаходиться у слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_92 на підставі розписки від 6.05.2016 р, слід повернути ОСОБА_9 ; автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію вказаного автомобіля, ключі запалювання, переданий за розпискою від 11.07.2016 р. ОСОБА_116 , слід вважати повернутим власнику; навантажувальний маніпулятор JCB 540-70 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, 1999 року випуску, вила до цього навантажувача, передані за розпискою ОСОБА_7 , слід вважати повернутими власнику; паперові конверти зі зразками слини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; два паперових конверти із зразками грунту, слід знищити; акумуляторну батарею до мобільного телефону передану ОСОБА_8 за розпискою без дати, слід вважати повернутою власнику; талон до посвідчення водія НОМЕР_21 , посвідчення водія на особу ОСОБА_9 , посвідчення адвоката України на ОСОБА_9 № НОМЕР_22 від 16.07.2014, посвідчення пенсійне на ОСОБА_9 , портмане чоловіче, коричневого кольору, передані ОСОБА_9 за розпискою від 28.04.2016 р. слід вважати повернутими власнику.

Пістолет з маркуванням «ПМР 9мм» вилучений під час ОМП 9.02.2016 р., який перебуває у Київському обласному НДЕКЦ МВС України, слід зберігати у місці зберігання до направлення його на експертне дослідження, тобто у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області.

Усі інші речові докази, крім вищезазначених, зберігати за місцем їх зберігання у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, оскільки судом цим вироком ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнані невинуватими та виправдані за недоведеністю вчинення ними злочину, згідно обвинувального акту у вчинені злочину приймали участь невстановлені слідством особи, відповідно до п. 40 Розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_6 29.07.2016 р. винесена постановлена про виділення кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ст. 19 Конституції України.

Враховуючи викладене, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справах Нечипорук і Йонкало проти України, Коробов проти України, Кобець проти України, ст.ст. 19,62 Конституції України, керуючись ст.ст. 367-371,373 ч.1 п.2,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 поновити в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Застосований відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді особисте зобов`язання скасувати.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України не доведено, що злочин, передбачений ст. 289 ч.3 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 поновити в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Застосований відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особисте зобов`язання скасувати.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12 лютого 2016 р. арешт на тимчасово вилучене 9.02.2016 р. у ОСОБА_9 майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Prado, реєстраційний номер НОМЕР_20 , талон до посвідчення водія НОМЕР_21 , посвідчення водія на особу ОСОБА_9 , посвідчення адвоката України на ОСОБА_9 № НОМЕР_22 від 16.07.2014, дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_23 на особу ОСОБА_9 , службове посвідчення НОМЕР_24 на особу ОСОБА_9 , посвідчення пенсійне на вказану особу, а також портмане чоловіче, коричневого кольору, купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 42 штуки на загальну суму 4200 дол. США, шапку чорного кольору, 1 пару рукавиць чорно-синього кольору. Пасок чорного кольору, грошові кошти в сумі 1803 грн., балаклаву камуфляжну, 11 ключів, 2 акумуляторні батареї до мобільних телефонів, зламану сім карту мобільного зв`язку, банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_25 на особу ОСОБА_9 , резинові чоботи чоловічі, куртку та штани камуфляжного забарвлення в яких ОСОБА_9 був одягнутий під час затримання.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12.02.2016 р. арешт на тимчасово вилучене 9.02.2016 р. у ОСОБА_10 майно: 1 пару печаток сірого кольору, 1 пару печаток чорного кольору, 1 пломбу синього кольору, 1 пломбу червоного кольору. 17 пломб жовтого кольору, 6 пристроїв для зарядки мобільних телефонів, мобільні телефони Нокіа 1061 імеїл02307, Нокіа дуос імеїл48748, імеїл48755, Флу імеїл18195, імеїл18203 та Нокіа імеїл96911. Шкіряну чоловічу сумку чорного кольору, спортивну сумку сірого кольору, 6 хомутів білого кольору, балаклава камуфляжного кольору, предмет ззовні схожий на пістолет, металеву обойму (магазин пістолета), 16 предметів ззовні схожі на набої до пістолета, пара державних номерних знаків із надписами НОМЕР_1 . 1 пара рукавиць із резиновим покриттям червоного кольору, 1 балаклава чорного кольору. 1 шапка сірого кольору, шкіряний гаманець із пластиковими картками та грошовими коштами в сумі 200 доларів США (2 купюри по 100 доларів США) та 894 гривні, а також взуття ОСОБА_10 , яке було на ньому при затриманні.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 12.02.2016 р. арешт на тимчасово вилучений 9.02.2016 р. автомобіль DAF, згідно довіреності № 1671 на автомобілі зареєстрований реєстраційний номер НОМЕР_1 , в середині якого перебуває навантажувальний маніпулятор JCB 540-70 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску та вила до навантажувача MANITOU MLT 633, 1999 року випуску.

Скасувати накладену ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_115 від 11.07.2016 р. заборону ОСОБА_116 відчужувати належний йому вантажний автомобіль DAF FX д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Prado, реєстраційний номер НОМЕР_20 , дозвіл на право зберігання та носіння зброї № НОМЕР_23 на особу ОСОБА_9 , службове посвідчення НОМЕР_24 на особу ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 1803 грн., банківську картку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_25 на особу ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 4000 дол. США передані за розпискою від 27.04.2016 р. ОСОБА_117 - вважати переданими власнику; шкіряний гаманець із пластиковими картками та грошовими коштами в сумі 200 доларів США (2 купюри по 100 доларів США) та 894 грн., а також взуття ОСОБА_10 , яке було на ньому при затриманні - повернути ОСОБА_10 ; закордонний паспорт ОСОБА_10 серія НОМЕР_26 , який знаходиться у слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_92 на підставі розписки від 6.05.2016 р. - повернути ОСОБА_10 ; закордонний паспорт ОСОБА_9 серія НОМЕР_27 , який знаходиться у слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_93 на підставі розписки від 6.05.2016 р. -повернути ОСОБА_9 ; автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про державну реєстрацію вказаного автомобіля, ключі запалювання, переданий за розпискою від 11.07.2016 р. ОСОБА_116 , слід вважати повернутим власнику; навантажувальний маніпулятор JCB

540-70 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, навантажувальний маніпулятор MANITOU MLT 633, 1999 року випуску, вила до цього навантажувача, передані за розпискою ОСОБА_7 - вважати повернутими власнику; паперові конверти зі зразками слини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; два паперових конверти із зразками грунту - знищити; акумуляторну батарею до мобільного телефону передану ОСОБА_8 за розпискою без дати - вважати повернутою власнику; талон до посвідчення водія НОМЕР_21 , посвідчення водія на особу ОСОБА_9 , посвідчення адвоката України на ОСОБА_9 № НОМЕР_22 від 16.07.2014, посвідчення пенсійне на ОСОБА_9 , портмане чоловіче, коричневого кольору, передані ОСОБА_9 за розпискою від 28.04.2016 р. - вважати повернутими власнику.

Пістолет з маркуванням «ПМР 9мм» вилучений під час ОМП 9.02.2016 р., який перебуває у Київському обласному НДЕКЦ МВС України, слід зберігати у місці зберігання до направлення його на експертне дослідження, тобто у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області.

Усі інші речові докази, крім вищезазначених, зберігати за місцем їх зберігання у Білоцерківському ВП ГУ НП в Київській області, оскільки судом цим вироком ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнані невинуватими та виправдані за недоведеністю вчинення ними злочину, згідно обвинувального акту у вчинені злочину приймали участь невстановлені слідством особи, відповідно до п. 40 Розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, прокурором ОСОБА_6 29.07.2016 р. винесена постановлена про виділення кримінального провадження.

Витрати на залучення експерта у розмірі 34181 грн. 47 коп. віднести на рахунок держави.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3