31.03.2017 Справа № 367/257/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Гута Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Ірпінському ВЦ № 132, судимого:

1) 12.05.2000 року Березанським міським судом Київської області заст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 12.04.2001 умовно-достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 11 місяців 8 днів;

2) 07.08.2001 року Березанським міським судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;

3) 17.09.2001 року Березанським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 11.05.2006 умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 20 днів;

4) 03.07.2013 року Гребенковським районним судом Полтавської області за ст.ст. 190 ч. 2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

5) 08.10.2013 року Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.;

6) 29.01.2015 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київськоїобласті від 04.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення за ст. 72 КК України з 06.10.2014 року по 16.04.2015 року. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016 року не відбуту частину покарання замінено на 1 рік 7 місяці 1 день обмеження волі. Зараховано час слідування до виправного центру з 25.05.2016 року по 08.07.2016 року;
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 390 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст. 390 ч. 2 КК України.

Так, ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у вигляді обмеження волі в Ірпінському виправному центрі № 132 (далі ІВЦ № 132), що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1 та перебуваючи на лікуванні в Ірпінській центральній міській лікарні, що знаходиться за адресою: м. Буча, по вул. Польова, 19, самовільно залишив зазначений лікувальний заклад та до виправного центру не повернувся.

Так, наказом начальника ІВЦ №132 №740 від 26.10.2016 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на короткочасний виїзд за межі установи на період проходження стаціонарного лікування в Ірпінській центральній міській лікарні, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Польова, 19, де останній з 26.10.2016 року проходив стаціонарне лікування.

12.11.2016 року приблизно о 08 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_5 будучи письмово ознайомленим із правилами поведінки під час короткочасного виїзду за межами установи та попередженим про кримінальну відповідальність згідно ч. 2 ст. 390 КК України за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду з установи, з метою ухилення від відбування покарання самовільно залишив зазначений лікувальний заклад та до установи відбування покарання не повернувся, чим порушивши режим та умови відбування покарання.

11.12.2016 року о 10 год. 30 хв. під час проведення оперативних заходів по розшуку засудженого ОСОБА_5 співробітниками ІВЦ № 132, останнього було виявлено біля залізничного вокзалу за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 1-Б та доставлено до ІВЦ № 132 для подальшого відбування покарання.

15.03.2017 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав своювинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 390 ч. 2 КК України та зобов`язався сприяти судовому розгляду провадження. Під час підготовчого судового розгляду 31.03.2017 р. прокурор заявив клопотання про приєднання даної угоди до обвинувального акту та її розгляду згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України. Захисник обвинуваченого та обвинувачений клопотання прокурора підтримали.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ст. 390 ч. 2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 29.01.2015 року Попільнянського районного суду Житомирської області, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 - го (одного) року 3 х (трьох) місяців позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ст. 390 ч. 2 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду.
Захисник також просив затвердити угоду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 390 ч. 2 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у неповерненні до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у вигляді обмеження волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.
Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною, оскільки він вчинив умисні протиправні дії, які виразились у неповерненні до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у вигляді обмеження волі, якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою суд залишає без змін.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 15.03.2017 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 ч. 2 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1-го (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 29.01.2015 року Попільнянського районного суду Житомирської області, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 - го (одного) року 90 (дев`яноста) днів позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 суд залишає без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 14.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до моменту набрання вироком законної сили, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Суддя: ОСОБА_1