АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/3244/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/791/155/17
Категорія: розгляд клопотання слідчого Доповідач - ОСОБА_2
про накладення арешту на майно
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2017 року про накладення арешту на майно,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке є власністю:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучений у ОСОБА_10 мобільний телефон марки „HUAWEI ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із номером телефону НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучений у ОСОБА_11 мобільний телефон марки „SAMSUNG ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із номерами телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- Головного Управління Держгеокадастру в Херсонській області, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Університетська (40 років Жовтня), буд. 136 А, та вилучений у зазначеному приміщенні відео реєстратор системи відео спостереження „Н.264.NETWORK DVR s.n. НОМЕР_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що постановлена без достатніх підстав, та з істотним порушенням норм КПК України. Свої вимоги мотивує тим, що органом досудового розслідування не надано суду даних про те, що мобільний телефон марки „SAMSUNG GELAXY A3 був предметом злочинних посягань по кримінальному правопорушенню відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України та яке розслідується в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.08.2016 за № 0000196. Клопотання слідчого не містить даних про те, що мобільний телефон відповідає критеріям статей 98, 167 КПК України, у зв`язку з чим доводи слідчого судді щодо задоволення клопотання про накладення арешту є необґрунтованими. Крім того, даних про те, що вилучений мобільний телефон підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний, як засіб чи знаряддя вчинення злочину або зберіг на собі його сліди, органом досудового розслідування не надано. Також судом не визначено процесуальний статус ОСОБА_7 та його роль у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке є його власністю. Також апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання слідчого відбувся без виклику особи, яка його оскаржує, а копію ухвали слідчого судді ним було отримано 09 березня 2017 року в суді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_7 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Враховуючи ті обставини, що ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а матеріали судового провадження не містять відомостей про направлення її копії учасникам провадження, колегія суддів вважає за необхідне визнати причину пропуску строку поважною та поновити його.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що арешт на майно накладено без будь яких правових підстав на те, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Так, частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та обґрунтовано його задовольнив.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000196 від 09.08.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди службовими особами ГУ Держгеокадастр в Херсонській області.

Під час проведеного 24 лютого 2017 року обшуку службових приміщеннях будівлі Головного Управління Держгеокадастру в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Університетська (40 років Жовтня), буд. 136 А, у тому числі в службовому кабінеті ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено речі та предмети, які зазначені в ухвалі слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року та містять сліди кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки „SAMSUNG ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із номерами телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7

В рамках даного кримінального провадження, зазначений мобільний телефон, в ході проведення 24 лютого 2017 року обшуку був вилучений та на наступний робочий день 27 лютого 2017 року слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 від 24 лютого 2017 року вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом з яким, як зазначено в клопотанні слідчого, в ході досудового розслідування планується проведення ряду слідчих дій, зокрема проведення експертизи.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, перелік якого зазначено в клопотанні.

Зокрема слідчим суддею вірно зроблено висновки, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використанні як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, він визнаний речовим доказом та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому до нього необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2017 року, задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2017 року про накладення арешту на майно.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2017 року, якою накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2