Єдиний унікальний номер 341/215/17
Номер провадження 1-кп/341/62/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-технічною освітою, невійськовозобв`язаного, раніше судимого:судимому 09.06.1980 Галицьким районним судом за ст. ст. 140 ч. 2, 85 ч. 2 КК УРСР (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 25 КК УРСР (в редакції 1960 року) засудженому умовно з обов`язковим залученням до праці; 20.08.1982 народним судом м. Тернополя за ст. 140 ч. 2, 43 КК УРСР (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців; 03.02.1988 Галицьким районним судом за ст.ст. 208, 85 ч. 3, 81 ч. 2, 196-1 ч. 2, 72 КК УРСР (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки; 20.11.1996 Галицьким районним судом за ст.ст. 229-1, 229-4, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 5 років; 28.07.2004 Галицьким районним судом за ст. 152 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 7 років; 17.08.2012 Галицьким районним судом за ст. 395 КК України до арешту на строк 3 місяці,звільнений з місць позбавлення волі 16.11.2012 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд

встановив:
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно.

Злочин вчинено за таких обставин:

31 січня 2017 року у період часу з 8 год. 30 хв. до 17 год. обвинувачений ОСОБА_6 перебував у приміщенні цеху ТОВ «Сілекс ЛТД», що знаходиться по вул. Львівська в с. Дем`янів Галицького району та перебуває в оренді вищевказаного товариства, де останній проходив стажування на посаду слюсаря. Під час робочого дня у приміщенні цеху побачив бувший у користуванні електродвигун китайського виробництва, потужністю 2,1 Кв, який знаходився на землі, неподалік роздягалки та шість металевих відрізків валів від лебідки ( підйомного механізму) довжиною від 0,8 м. до 1 м., які вирішив викрасти. Маючи ключі від вхідних дверей приміщення цеху, після робочого дня залишився у цеху та дочекався поки всі робітники пішли додому. Після цього обвинувачений домовився із своїм товаришем ОСОБА_7 , який також знаходився на території товариства, щоб він на своєму автомобілі марки «ВАЗ-21011», перевіз електродвигун та металеві відрізки валів від лебідки йому додому. При цьому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 неправдиві відомості про те, що має дозвіл директора товариства на вивезення вищевказаного майна.
ОСОБА_7 не будучи обізнаним про злочинні наміри обвинуваченого погодився допомогти йому. ОСОБА_6 взяв у приміщенні металеву тачку, на яку завантажив бувший у користуванні електродвигун вартістю 1500 грн. та шість металевих відрізків (частин) валів від лебідки (підйомного механізму) вартістю 300 грн., вивіз їх на вулицю, завантажив в автомобіль ОСОБА_7 та за допомогою останнього вивіз викрадене майно з території товариства до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , де і зберігав його на подвір`ї, позаду житлового будинку до 02.02.2017 року, поки не був викритий працівниками поліції. У результаті цього своїми умисними діями обвинувачений заподіяв ТОВ «Сілекс ЛТД» майнову шкоду на суму 1800 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно ним вчинено крадіжку електродвигуна китайського виробництва, потужністю 2,1 Кв, який знаходився на землі, неподалік роздягалки на території ТОВ «Сілекс ЛТД» та шість металевих відрізків валів від лебідки ( підйомного механізму) довжиною від 0,8 м. до 1 м., на суму 1 800 грн. та підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті. Просив його суворо не карати, до вчиненого ним злочину відноситься негативно.
Представник потерпілого в судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого не має, заподіяні ним матеріальні збитки відшкодовані, просить суворо ОСОБА_6 не карати.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину,відсутність претензій зі сторони представника потерпілого який просить не призначати обвинуваченому суворе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує особу винного, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, однак притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкцій ст. 185 ч.2 КК України у виді обмеження волі, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає. Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Питання щодо речового доказу вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання - 1 ( один ) рік обмеження волі.

Визнані по справі речові докази: електродвигун китайського виробництва, потужністю 2,1 Кв, вартістю 1500 грн. та шість металевих відрізків валів від лебідки ( підйомного механізму) довжиною від 0,8 м. до 1 м., вартістю 300 грн., вважати повернутими представнику потерпілого директору ТОВ «Сілекс ЛТД», ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1