Номер провадження: 11-сс/785/382/17
Номер справи місцевого суду: 522/3656/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1 СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівника прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000273 від 16.02.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Вожаєль Респубілки Комі Російської Федерації, громадянки України, працюючої адвокатом на підставі адвокатського свідоцтва № НОМЕР_1 від 20.04.2016 року, виданого Радою адвокатів Одеської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, з визначенням застави у розмірі 1000000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, вчиненого при наступних обставинах.

Так, в клопотанні про застосування запобіжного заходу встановлено, що рішенням Ради адвокатів Одеської області від 20.04.2016 року ОСОБА_8 видано свідоцтво №0022808 про право на заняття адвокатською діяльністю.

Усвідомлюючи суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність ОСОБА_8 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, вступила в попередню злочинну змову з консультантом Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_10 на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Діючи відповідно до розподілених ролей, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_8 вимагала та отримала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду для себе та ОСОБА_10 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_11 , яка працює приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, допитувалась в якості свідка з питань посвідчення договору купівлі продажу квартири, який визнано недійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

У грудні місяці 2016 року, більш точну дату слідством не встановлено, ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_11 і повідомила, про наявність у останньої проблеми у зв`язку з поверненням обвинувального акта, щодо залишення ОСОБА_11 статусу свідка у кримінальному провадженні.

Реалізуючи свій злочинний намір, відповідно до відведеної їй ролі, ОСОБА_8 , упродовж 10.02.2017 року та 13.02.2017 року, під час чергових телефонних розмов, повідомила ОСОБА_11 , що посприяє у вирішенні її проблеми, при цьому зазначила про наявність у неї впливової подруги - консультанта Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_10 , яка допоможе вплинути на представників правоохоронних органів та суду.

Разом з цим, ОСОБА_8 висунула вимогу, що за вказані дії ОСОБА_11 необхідно терміново передати їй неправомірну вигоду у розмірі 3 тисяч доларів США для співробітників прокуратури та 6 тисяч доларів США для судді Суворовського районного суду м. Одеси.

У разі ненадання неправомірної вигоди, як зазначила ОСОБА_8 посилаючись на ОСОБА_10 , статус свідка ОСОБА_11 найближчим часом буде змінено на обвинувачену, в зв`язку з чим, вважаючи, що невиконання злочинних вимог ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , може призвести до настання шкідливих наслідків для її прав та законних інтересів, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 погодилась передати їм неправомірну вигоду у сумі 9 тисяч доларів США.

21.02.2017 року, близько 16 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , одержала від ОСОБА_11 частину раніше обумовленої суми, а саме 1 тисячу доларів США, що, згідно з курсом НБУ становить 27 000 грн., для подальшої передачі ОСОБА_10 за вирішення питання щодо залишення статусу свідка у кримінальному провадженні незмінним та вплив на співробітників прокуратури Одеської області.

У подальшому, 09.03.2017 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога 127, вимагала та одержала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 2 тисяч доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 53 800 грн., частину якої в сумі 1300 доларів США, близько 22 год. 30 хв., знаходячись за вищевказаною адресою, передала ОСОБА_10 , яка, відповідно до відведеної їй ролі, мала вплинути на прийняття рішення співробітниками прокуратури Одеської області щодо залишення ОСОБА_13 в якості свідка у кримінальному провадженні.

Всього ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , одержали від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 3 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 09.03.2017 становить 80 700 грн., після чого були затриманні працівниками правоохоронних органів.

16.02.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273.

09.03.2017 року, о 22:40 год., ОСОБА_8 була затримана у порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

10.03.2017 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , з визначенням застави у розмірі 1000000 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, так як слідчий суддя дав неправильну оцінку доказам та документам, наданим до клопотання в підтвердження наявності обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим висновки в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При визначенні більшого розміру застави,ніж передбаченого п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя не врахував майновий та сімейний стан підозрюваної ОСОБА_8 , а також стан її здоров`я.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, слідчий суддя прийняв до розгляду та розглянув клопотання слідчого в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 186, 193 КПК України.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1ст.177 КПК України, що підтверджується дослідженими судом копіями матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до клопотання.
Також, з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.
Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого, надані матеріали та ухвалу слідчого судді, вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя в повному обсязі дослідив надані сторонами матеріали та встановив доведеність обставин, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, якими обґрунтував висновки в ухвалі, постановленої згідно вимог ст. 196 КПК України.
Зокрема, згідно вимог ч. 1 п. 1 ст. 194 КПК України, в ухвалі слідчого судді наданий аналіз та належна оцінка матеріалам, наданим до клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри, а саме протоколам допитів свідка ОСОБА_11 , протоколам обшуків від 09.03.2017 року під час яких вилучені грошові кошти, матеріалам виконаних окремих доручень, іншими матеріалами доданими до клопотання.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що в зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження постанови про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні, які проводили допит свідка ОСОБА_11 , протоколи допиту свідка ОСОБА_11 , які слідчий суддя прийняв до уваги, є недопустимими доказами.
Однак, в матеріалах справи є постанови про призначення групи прокурорів від 17.02.2017 року та про доручення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням групі слідчих від 09.03.2017 року (а.п. 4-7).
В витягу з ЄРДР №0000273 від 16.02.2017 року також наведені слідчі та прокурори, зазначені в постановах (а.п. 1).

При апеляційному розгляді витягу з ЄРДР №0000273 від 16.02.2017 року, постанови від 17.02.2017 року та від 09.03.2017 року були досліджені, з протоколів допитів свідка ОСОБА_11 вбачається, що зазначені процесуальні слідчі дії проводили працівники правоохоронних органів з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки підозрювані не мали можливості вплинути на рішення про зміну процесуального статусу ОСОБА_11 з свідка на обвинувачену в кримінальному провадженні, яке перебуває в провадженні суду, так як це не передбачено кримінальним процесуальним законом, не можуть бути прийняті до уваги.
Так, з наданих до клопотання матеріалів, зокрема пояснень свідка ОСОБА_11 , вбачається, що підозрювані вимагали в неї неправомірну вигоду саме за вплив на прийняття зазначеного рішення.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що слідчий суддя безпідставно послався на документи, які стосуються протоколів обшуку підозрюваної ОСОБА_10 , документи, що підтверджують взаємозв`язок ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не надані.
Апеляційний суд зазначені доводи апеляційної скарги вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підозрюються у вчиненні інкримінованого правопорушення за попередньою змовою, наведені в ухвалі слідчого судді слідчі процесуальні документи стосуються питання щодо наявності обґрунтованої підозри зазначених осіб.
При апеляційному розгляді прокурор надав листи прокуратури Одеської області до Ради адвокатів Одеської області від 06.03.2017 року та 13.03.2017 року, а також копію електронного повідомлення від 10.03.2017 року, о 00:48 год., з інформацію про проведення слідчих дій за участю адвоката ОСОБА_8 , запланованих на 07.03.-10.03.2017 року, для направлення представника Ради для участі у цих слідчих діях, а також про затримання 09.03.2017 року, о 22:40 год., в порядку ст. 208 КПК України, адвоката ОСОБА_8 , відповідно.
При цьому, з ухвали слідчого судді вбачається, що при вирішені питання щодо наявності обґрунтованої підозри були досліджені та враховані всі матеріали, надані сторонами.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення вимог ч. 1 п. 1 ст. 481 КПК України, яке, на думку апелянта, полягає в повідомленні про підозру адвокату ОСОБА_8 не керівником регіональної прокуратури, а виконуючим обов`язки прокурора Одеської області, так як при апеляційному розгляді прокурор роз`яснив, що прокурор Одеської області ОСОБА_14 був у відрядженні, обов`язки прокурора Одеської області виконував ОСОБА_15 , який повідомив про підозру ОСОБА_8 , згідно вимог закону.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчому судді сторонами провадження були надані медичні документи щодо стану здоров`я адвоката ОСОБА_8 .
При апеляційному розгляді сторони апеляційного провадження також зважали на зазначені медичні документи.
При цьому прокурор пояснив, що після затримання 10.03.2017 року адвокат ОСОБА_8 була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня №1», та надав довідку цієї медичної установи від 10.03.2017 року №3293, згідно якої остання ушпиталення не потребує.
Також в ухвалі слідчого судді, з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та розміру покарання, у разі визнання підозрюваної винною, встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснити тиск на заявника, свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
При апеляційному розгляді прокурор повідомив, що свідок ОСОБА_11 звернулась з заявою щодо здійснення на неї тиску за даним кримінальним провадженням невідомою особою в її службовому офісі, що, на теперішній час, є предметом перевірки у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор пояснив, що неправомірна вигода, яка була передана свідком ОСОБА_11 підозрюваної ОСОБА_8 була виявлена та вилучена під час обшуків не в повному обсязі, підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може знищити предмет злочину.

Таким чином, дослідивши матеріали провадження та давши оцінку зазначеним обставинам та доказам, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою запобігання зазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України, є недостатнім, на підставі чого застосував щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки не встановив перешкод для цього, передбачених ст.183 ч.2 КПК України.

Згідно ст. 182 ч.ч. 4, 5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя, згідно вимогам ст. 182 ч. 5 КПК України, при визначенні розміру застави, обґрунтовано встановив виключний випадок з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, розміру неправомірної вигоди, яку вимагали, та визначив розмір застави, який перевищує розмір, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та який здатен, у разі внесення застави, забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.
Під час судового та апеляційного розгляду стороною захисту не було надано доказів, які б впливали на визнання необґрунтованим розміру застави, застосованому в ухвалі слідчого судді.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та обрав запобіжний захід підозрюваної ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

При перевірці апеляційним судом Одеської області судового рішення не встановлено порушень кримінального процесуального закону, які передбачені для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 407 КПК України, підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, так як доводи в апеляційній скарзі захисника про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, підтвердження не знайшли.

Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407,419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 ,, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1 СВ УРКП СО прокуратури та процесуального керівника прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , з визначенням застави у розмірі 1000000 грн. - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 29.03.2017 року, о 11:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2