Справа № 302/1171/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю:

секретар ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; їх законні представники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ;

захисники: адвокат ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 ,

представників: служби в справах дітей Міжгірської РДА - ОСОБА_12 ,

Міжгірського відділення поліції - ОСОБА_13 ;

з Міжгірського професійного ліцею - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, учня 2-го курсу Міжгірського професійного ліцею, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області

- від 20.11.2014 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст.ст. 69 ч.1, 99 ч.1, 53 ч.2, ч.4 до сплати штрафу 510 грн. (вирок виконано);

- від 02.09.2015 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України на три роки і шість місяців позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки (судимість не знята і не погашена), -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 296 ч.1 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, учня 2-го курсу Міжгірського професійного ліцею; раніше судимого згідно вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області

- від 02.09.2015 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України на три роки позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, один рік шість місяців позбавлення волі (судимість не знята і не погашена),-

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 296 ч.1 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_3 , непрацюючого, неодруженого, учня 1-го курсу Міжгірського професійного ліцею; раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В :
30.10.2016 року, біля 03 год. 00 хв. , за попередньою змовою, неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , будучи раніше судимими вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 року, в період іспитового строку, та неповнолітній ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, шляхом крадіжки, групою осіб, умисно, таємно, повторно, розбивши за допомогою каменя вікно на автомобілі марки "Рено-Кліо" сірого кольору чеської реєстрації НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Возз`єднання в смт.Міжгір`ї, Закарпатської області та яким користується гр. ОСОБА_15 , умисно, таємно з багажного відділення викрали бензопилу марки "Штіль-362", вартість якої згідно висновку експерта від 02.11.2016 року становить 2861,25 грн. та набір головок з трищотками, вартість яких згідно висновку експерта від 02.11.2016 року становить 408 грн., які належать гр. ОСОБА_15 , чим саме своїми умисними діями заподіяли ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3269,25 грн..

Неповнолітній ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 року, в період іспитового строку, 05.01.2017 року, біля 21 год.30 хв., біля входу в кафе "Каштан", безпричинно, в присутності сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, в громадському місці пристав до гр. ОСОБА_16 , де виражаючи особливу зухвалість, умисно, почав штовхати його руками в область грудей, після чого кулаком правої руки наніс чотири удари ОСОБА_16 в область голови, від яких останній впав на землю. В результаті вказаних дій потерпілий ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах волосистої частини голови в тім`яній ділянці та садна із синцем по периферії на шкірних покривах чола зліва які виникли від дії твердих, тупих предметів по ударному механізму дії, які відповідно до висновку експерта № 7 від 11.01.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Неповнолітній ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 року, в період іспитового строку, 10.01.2017 р., біля 19 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе "Зорепад", в смт.Міжгір`ї, по вул.Синевирська,3 "а", Закарпатської області, умисно, безпричинно, в присутності сторонніх осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, в громадському місці, в приміщенні кафе пристав до потерпілого ОСОБА_4 , виражаючи особливу зухвалість, умисно, кулаком правої руки наніс два удари в область голови та обличчя ОСОБА_4 , та впавши разом з ОСОБА_4 на підлогу наніс йому ще декілька ударів кулаками рук в область голови. В результаті вказаних дій потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани на волосистій частині голови і тім`яній ділянці по центру, яка виникла від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, які відповідно до висновку експерта № 19 від 09.01.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також, своїми умисними діями ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок, що виразилося у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перериванні відпочинку та припинення роботи кафе "Зорепад".

Обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлені обставини про вчинення крадіжки визнали повністю, розкаялись у вчиненні цього кримінального правопорушення, всі підтвердили ці обставини в суді, додатково показали таке.

Вони є друзями і ввечері напередодні вчинення крадіжки всі перебували на дискотеці в смт.Міжгір`ї, а після її закінчення біля 03 год. ночі зайшли на вул.Возз`єднання в житловий масив багатоповерхових будинків, де на подвір`ї побачили припаркований автомобіль, з якого вирішили викрасти речі. ОСОБА_7 розбив скло каминем на лівій задній дверці автомобіля марки "Рено" відкрив багажник автомобіля. В цей момент ОСОБА_5 вартував, щоб ніхто їх не бачив ("стояв на шухері"). Дятлов і ОСОБА_17 витягнули з авто бензопилу та набір інструментів. Викрадене сховали в сараї за місцем проживання ОСОБА_18 . Через два дні запропонували мешканцям смт.Міжгір`я Гребеначу придбати бензопилу, а Бістрекеру - інструменти, яким не говорили, що це майно викрадене. Інструменти продали за 400 грн., які розділили між собою порівну.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, в суді визнав частково, підтвердив обставини про конфліктність з потерпілим у кафе "Зорепад" і нанесення потерпілому побоїв. Часткове визнання вини ОСОБА_5 пояснив тим, що потерпілий образливо висловився на його адресу в приміщенні кафе в момент коли з його кешені випав мобільний телефон на підлогу, а саме: "руки в тебе ніякі" та нецензурно. Малета також показав, що після бійки також отримав тілесні ушкодження ("шишку" на голові і царапину під оком), однак через п`ять днів ці тілесні ушкодження минули і про них він не заявляв у поліцію. Вважає, що не вчинив хуліганства, бо робота кафе не припинилась, майна під час бійки не пошкоджено.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, визнав у суді частково і підтвердив обставини про конфлікт з потерпілим у кафе "Каштан" і нанесення йому побоїв. Часткове визнання вини ОСОБА_6 пояснив тим, що ОСОБА_16 є його знайомим і вказаного дня біля 19 год. 30 хв. передзвонив йому по телефону ображав його і сказав, що хоче з ним поговорити в кафе "Каштан". Біля 21 год. 30 хв. Данканич зайшов у приміщення кафе, побачив нетверезого ОСОБА_16 , викликав його на подвір`я біля кафе і вони почали битися. Під час бійки він наніс ОСОБА_16 чотири удари, а ОСОБА_16 теж його вдарив та поцарапав шию, однак про це він не заявляв у поліцію, а коли його викликали тілесні ушкодження не були помітні.

Потерпілий від крадіжки ОСОБА_15 подав заяву про розгляд справи в його відсутності в зв`язку з виїздом на заробітки, повідомив, що не має претензій до обвинувачених і не бажає щоб їх суворо карали.

Потерпілий ОСОБА_4 показав таке. 10.01.2017 р. біля 19 год. він із знайомим перебував у кафе "Зорепад", там же перебував і обвинувачений ОСОБА_5 в компанії своїх знайомих , якого він раніше не знав. Їх столики знаходилися на відстані 6-8 м.. Від ОСОБА_5 впав телефон, на що потерпілий запропонував підняти телефон з підлоги. ОСОБА_5 , перебуваючи в нетверезому стані, висловився нецензурно; вдарив його першим, вони схопились за одяг один одного і впали на підлогу, а потерпілий лицем до підлоги. Через деякий час вони виходили курити і до нього знову підійшов ОСОБА_5 з наміром дати "прикурити" і зненацька ударив кулаком руки по голові, розбивши до крові. Працівники кафе під час цих подій робили їм зауваження, кричали на хлопців щоб не билися.

Свідок ОСОБА_19 (бармен кафе "Зорепад") показала, що ввечері 10.01.2017 р. в кафе перебувала компанія молодих хлопців, вживали в т.ч. й алкогольне пиво. Пізніше зайшов із знайомим ОСОБА_4 , які сіли за столик окремо. З чого виник конфлікт між ними вона не чула, однак ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 вони почали битися, унаслідок чого в останнього до крові була розбита голова. Свідок з іншим продавцем кафе закликали хлопців припинити бійку, потерпілому подали салфетку для спинення крові і вимагали всіх вийти на вулицю, а приміщення кафе закрили, щоб не відновилась бійка в приміщенні. Свідок також повідомила, що обвинувачений і потерпілий вживали пиво і сильно п`яними не були, а бійка тривала біля 5 хв.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 10.01.2017 р. ввечері перебував у кафе "Зорепад" в смт.Міжгір`ї з другом ОСОБА_5 і знайомими. У приміщенні кафе "Зорепад" ОСОБА_5 посварився із гр. ОСОБА_4 із-за телефона, який випадково впав на підлогу від ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 вийшов з приміщення кафе на вулицю щоб покурити, а коли зайшов знову до кафе "Зорепад" , то ОСОБА_5 вже бився із ОСОБА_4 .. Він намагався їх розборонити також працівники кафе ОСОБА_5 та ОСОБА_4 робили зауваження , вимагали припинити бійку. До цього часу він з ОСОБА_5 громадянина ОСОБА_4 не знали.

Свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 показали, що 10.01.2017 р. ввечері перебували в кафе "Зорепад" у компанії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших. За столиком неподалік сидів потерпілий ОСОБА_4 і вживав пиво. У момент коли від ОСОБА_5 з кишені на підлогу випав телефон, між останнім і потерпілим виник конфлікт із-за сказаних образливих слів одне-одному, а надалі виникла бійка в приміщенні кафе і на подвір`ї кафе і їх розтягнули присутні.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що 10.01.2017 р. бачив як у кафе "Зорепад" між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відбувалася бійка, під час якої вони наносили один одному удари. Кафе "Зорепад" припинило роботу із-за бійки та зачинилося.

Згідно висновку судово-медичної експертизи в потерпілого ОСОБА_4 виявлено ушиту рану на волосистій частині голови в тім`яній ділянці по центру, яка виникла від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії. Це тілесне ушкодження потягло за собою розлад здоров`я більше 6 але менше 21 дня і відноситься до легких, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, вчинення тілесного ушкодження співпадає з строком події 10.01.2017 р.. За висновком експерта малоймовірно вчинення тілесних ушкоджень від падіння тіла з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_24 (працівники кафе " ІНФОРМАЦІЯ_4 ") показали, що 05.01.2017 р., після 21 год. ОСОБА_16 перебував у кафе із знайомим за столиком. До них підійшли якісь хлопці, зокрема ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_16 вийти і всі вийшли через терасу на подвір`я біля кафе, де штовхалися і бились ОСОБА_16 і ОСОБА_6 в присутності інших хлопців. Вони зробили їм зауваження щоб припинили бійку і закрили кафе з огляду на це і закінченням робочого часу.

Свідок ОСОБА_25 показав, що 05.01.2017 р. ввечері перебував у кафе "Каштан" із знайомими ОСОБА_16 і ОСОБА_6 .. Останній почав штовхати ОСОБА_16 , запропонував вийти і біля кафе вони почали битися.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження: синці на голові в області волосяного покриву; садно і синець на голові, які виникли від ударів твердих, тупих предметів, якими могли бути кулаки рук або взуті ноги сторонньої особи за строком події 05.01.2017 р., і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Жоден з обвинувачених і сторона захисту не заперечили досліджені судом докази обвинувачення у вигляді процесуальних документів: протоколів огляду місця події, автомобіля марки "Рено", вилученого викраденого майна з цього авто та його вартість за висновком експерта за злочином про крадіжку і ці докази суд визнав належними і допустимими.

Оцінивши встановлені обставини, покази обвинувачених досліджені докази і відомості про особи обвинувачених, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно і за попередньою змовою групою осіб (стосовно ОСОБА_17 і ОСОБА_18 ) і крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб (стосовно ОСОБА_26 ). Цей злочин повністю доведений, окрім визнанням вини, доказами обвинувачення, зазначеними вище.

Суд вважає, що ОСОБА_5 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Часткове заперечення ОСОБА_5 винуватості за ст. 296 ч.1 КК України, суд відхиляє і вважає таке надуманим і спростованим доказами в справі за встановленими обставинами. Зокрема, з показів обвинуваченого і потерпілого видно, що між ними раніше не було жодних неприязнених відносин. Привід до конфлікту (зауваження - реакція на падіння телефона) суд визнає нікчемним, реакцію та дії ОСОБА_5 на цю обставину,- безпричинними, тобто хуліганським мотивом. Побої нанесені ОСОБА_18 потерпілому мали місце в громадському місці - торговельному закладі в присутності значної кількості осіб, хуліганські дії мали ознаки безпричинного приставання на ґрунті вживання алкоголю, складались з двох епізодів бійок, розірваних у часі, - і всі ці ознаки суд визнає особливою зухвалістю, наслідком яких стало одержання тілесних ушкоджень потерпілим і припинення роботи кафе.

Суд вважає, що ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, який мав місце, за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Такий висновок суду грунтується на доказах і показах свідків-очевидців події, показах потерпілого, висновку експерта.

Суд відхиляє часткове заперечення ОСОБА_6 вини з огляду на таке. ОСОБА_6 після розмови по телефону із знайомим ОСОБА_16 , яка відбулась за годину до конфлікту, по суті прийшов "розібратись" за словесні образи та дзвінок ОСОБА_16 . Ці дії суд розцінює як зухвалі, з нікчемним мотивом, без будь-яких вагомих причин. Окрім цього, ОСОБА_6 був ініціатором бійки, розпочав штовхатись першим на терасі кафе і першим наніс удари потерпілому, усвідомлюючи, що таке відбувається в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, а також не реагував на зауваження і вимоги працівників кафе припинити бійку, що призвело до тілесних ушкоджень потерпілого і зачинення кафе.

Отже, ці дії ОСОБА_6 стверджують ознаки хуліганства з особливою зухвалістю.

За вчинені злочини всі обвинувачені підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченого, суд зважає на таке.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України, віднесений законом до злочинів середньої тяжкості (ст.12 КК України), характеризується умисною формою вини. Наслідки цього злочину усунуті, бо потерпілому відшкодована шкода повністю.

Суд виключає обтяжуючі обставини, зазначені в обвинувальному акті стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у виді вчинення злочину повторно, рецедив злочинів, вчинення злочину за попередньою змовою, групою осіб, бо ці обставини є кваліфікуючими ознаками диспозиції ст. 185 ч.2 КК України, а тому підстав для застосування ст.67 ч.1 п.п. 1 і 2 КК України щодо призначення покарання за цей злочин не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених за вчинення цього злочину, суд визнає: повне визнання вини, розкаяння у вчиненому, вчинення злочину неповнолітніми особами, відшкодування заподіяної шкоди.

Суд бере до уваги особи обвинувачених, що вони з місця проживання характеризуються без негативних ознак, за місцем навчання - посередньо, самостійних доходів не мають.

Отже, виходячи з альтернативної санкції ст. 185 ч.2 КК України, суд вважає, що за обставинами вчинення злочину, відсутності обтяжуючих покарання обставин, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності претензій потерпілих, обвинувачені ОСОБА_18 і ОСОБА_17 - заслуговують покарання у виді арешту, з врахуванням їх віку (старше 16 років) із застосуванням ст. 101 КК України на строк 45 діб. Натомість ОСОБА_7 як неповнолітнього, який не досяг 16 років слід покарати позбавленням волі на строк 6 місяців із застосуванням ст. 102 КК України. З огляду на відсутність судимості в ОСОБА_7 , його віку, суд вважає за доцільне застосувати ст. ст. 75,104 КК України, тобто звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на іспитовий строк. Беручи до уваги, негативну характеристику стосовно ОСОБА_7 з місця навчання, його поведінку в минулому (вчинив крадіжку у віці до 14 років і згідно ухвали Міжгірського районного суду від 15.10.2014 р. до нього застосовувались примусові заходи виховного характеру), його роль у вчинені цього злочину , суд вважає, що іспитовий строк слід призначити максимальним.

Суд вважає, що за вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 заслуговують покарання у виді арешту із застосуванням ст. 101 КК України як неповнолітні особи, які досягли 16 років. Обираючи це покарання, суд зважає на таке.Вчинений злочин віднесений до злочинів невеликої тяжкості, характеризується умисною формою вини. Обставиною, яка пом`якшує їх покарання, суд визнає неповнолітній вік. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення ним цього злочину в стані алкогольного сп`яніння, бо ця обставина стала причиною злочину.

Суд, також бере до уваги, неправильну поведінку потерпілого ОСОБА_16 , який перебував у нетверезому стані і своєю поведінкою також сприяв учиненню цього злочину обвинуваченим ОСОБА_6 .

Штраф як покарання не може бути обраним до обвинувачених як за обставинами справи, так і за відсутності в них самостійних доходів, а обмеження волі неповнолітнім особам не призначається.

Отже, за вчинений злочин, передбачений ст. 296 ч.1 КК України, ОСОБА_6 заслуговує покарання у виді арешту на двадцять діб, а ОСОБА_5 заслуговує покарання у виді арешту на тридцять діб.

Згідно з ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 і ст. 296 ч.1 КК України, суд призначає остаточне покарання за ці злочини, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням з огляду на неповнолітність осіб і їх перше засудження до реальних покарань вказаного виду.

З огляду на те, що ОСОБА_17 і ОСОБА_18 вказані вище злочини вчинили в період випробування на іспитовому строці, суд застосовує ст.71 і ст.72 ч.1 п.1 "а" КК України, а саме строк арешту переводить в позбавлення волі у співмірності 1 день арешту - 1 день позбавлення волі і призначає покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Міжгірського районного суду від 01.09.2015 р.

Речових доказів для знищення, конфіскації не має, про повернення не заявлено.

Цивільного позову не заявлено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , який обраний Міжгірським районним судом згідно ухвали від 23.01.2017 р. не має підстав змінювати чи скасовувати до набрання вироком законної сили, а клопотань про це не заявлено.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 сплив і клопотання про обрання нового не заявлено, а підстав до цього суд не встановив.

Обвинуваченим ОСОБА_18 і ОСОБА_17 слід зарахувати в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк тримання під вартою до суду згідно з ст. 72 ч.5 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 102 КК України у виді позбавлення волі на шість місяців.

Згідно з ст. 75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і своєю поведінкою доведе виправлення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання:

- за ст. 296 ч.1 КК України , із застосуванням ст. 101 КК України , - тридцять діб арешту;

- за ст. 185 ч.2 КК України - із застосуванням ст. 101 КК України, - на 45 діб арешту.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_5 призначити покарання у виді арешту на 45 діб.

Згідно з ст.ст. 71,72 ч.1 п.2 пп "а" КК України за сукупністю вироків повністю приєднати до покарання призначеного за цим вироком невідбуте покарання призначене вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 р. у виді позбавлення волі на три роки і шість місяців і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі три роки сім місяців і 15 днів.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів і призначити покарання :

- за ст. 296 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України, 20 діб арешту;

- за ст. 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 101 КК України,- 45 діб арешту.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання за вчинені злочини 45 діб арешту.

Згідно з ст.ст. 71,72 ч.1 п.2 пп "а" КК України за сукупністю вироків повністю приєднати до покарання призначеного за цим вироком невідбуте покарання призначене вироком Міжгірського районного суду від 02.09.2015 р. у виді позбавлення волі на три роки і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі три роки один місяць і 15 днів.

Зарахувати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з розрахунку один день попереднього ув`язнення - два дні позбавлення волі у період з 23.01.2017 року до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін і визначити строк дії запобіжного заходу по 23.06.2017 року включно.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення, а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які тримаються під вартою ,- в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку невідкладно вручити прокурору, захисникам, засудженим, а потерпілому ОСОБА_16 , ОСОБА_15 надіслати у встановленому порядку.

Суддя: ОСОБА_1