АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 травня 2016 року за № 420 161 000 000 004 59, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження повинен здійснюватися за обов`язкової участі скаржника, однак ОСОБА_5 в судові засідання, призначені на 6, 14 та 19 червня 2017 року, не з`явився та доказів на підтвердження поважності причини неявки суду не подавав.

7 липня 2017 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 травня 2016 року за № 420 161 000 000 004 59.

В обґрунтування таких вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає про те, що посилання слідчого судді в ухвалі на його, апелянта, належне повідомлення судом про призначені судові засідання, не відповідають дійсності, оскільки жодної повістки він не отримував. При цьому, апелянт вважає незаконною та необґрунтованою відмову слідчого судді в задоволенні скарги виключно з підстави його, ОСОБА_5 , неприбуття в судове засідання, без перевірки безпосереднього предмету оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Також ОСОБА_5 звертає увагу на те, що копію ухвали слідчого судді він отримав поштовим відправленням лише 4 липня 2017 року.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали судового провадження № 1-кс/755/2846/17 за скаргою ОСОБА_5 та доводи його апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не був присутній в судовому засіданні 19 червня 2017 року при постановленні слідчим суддею ухвали, її копію, за твердженням апелянта, отримав лише 4 липня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 7 липня 2017 року, колегія суддів вважає, що установлений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження ним не пропущений.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність ухвали слідчого судді, то вони заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що 30 травня 2017 року Дніпровському районному суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 травня 2016 року за № 420 161 000 000 004 59.

Скарга ОСОБА_5 подана в порядку ст. 303 КПК України, частина першої якої передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Пунктом третім цього закону до указаного переліку віднесено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Своєю ухвалою від 19 червня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження виключно з підстав неприбуття останнього в судове засідання.

Між тим, за змістом п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги може бути постановлена лише за результатами її розгляду.

Однак, викладені у скарзі ОСОБА_5 доводи слідчий суддя не перевірив та по суті заявлених у ній вимог не розглянув. У зв`язку із цим рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги не відповідає вищезгаданим вимогам кримінального процесуального закону, внаслідок чого підлягає безумовному скасуванню.

Посилання слідчого судді в ухвалі, як на підставу для відмови в задоволенні скарги, на положення ст. 306 КПК України, що визначають лише порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, є неправильним.

Зокрема, згідно зі ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В свою чергу, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 322 КПК України, не вважається порушенням відкладення судового розгляду внаслідок неприбуття сторони або інших учасників кримінального провадження.

Положення ч. 1 ст. 135 КПК України передбачають, що особа викликається до слідчого судді шляхом вручення повітки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні.

В матеріалах судового провадження за скаргою ОСОБА_5 , хоча і наявні повістки про його виклик в судові засідання на 6, 14 та 19 червня 2017 року, однак належного підтвердження про отримання будь-якої із них немає. Тому, твердження слідчого судді в ухвалі про те, що ОСОБА_5 був повідомлений про розгляд його скарги є необґрунтованими, оскільки не відповідають матеріалам судового провадження.

До того ж, у своїй скарзі ОСОБА_5 зазначав про те, що йому було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що таким чином ускладнює його прибуття в судове засідання без заздалегідь отриманої судової повітки про виклик. Проте, такі обставини не булим враховані слідчим суддею при здійснення судового виклику ОСОБА_5 .

Разом із цим, з метою дотримання засади розумності строків і недопущення затягування судового розгляду, у даному конкретному випадку, за наявності належного підтвердження про отримання ОСОБА_5 повісток про виклики в судові засідання, в разі його неодноразового не неприбуття без поважних на те причин і вичерпання можливих заходів для забезпечення його явки, слідчий суддя не позбавлений можливості витребувати і перевірити матеріали закритого кримінального провадження разом із викладеними у скарзі доводами.

За вище наведених підстав, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, та не ґрунтується на матеріалах судового провадження.

При цьому, з огляду на те, що скарга ОСОБА_5 слідчим суддею не вирішувалась взагалі, ні на предмет визначених у ст. 304 КПК питань, ні по суті заявлених у ній вимог, то, з метою недопущення обмеження прав ОСОБА_5 на доступ до правосуддя та можливого оскарження судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне повернути його скаргу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, а відтак залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги про розгляд скарги по суті апеляційним судом.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 травня 2016 року за № 420 161 000 000 004 59, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції за скаргою ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження: № 11-сс/796/3725/2017

Категорія КПК України: ст. 303
Слідчий суддя: ОСОБА_7
Суддя - доповідач: ОСОБА_1