У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі представника володільця майна - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Одесі скаргу представника володільця майна ТОВ "НОВІН КОМ" - ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в
Представник володільця майна ТОВ "НОВІН КОМ" ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 20.06.2017 року в нежилому приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 113, без ухвали слідчого судді було проведено огляд, в ході якого вилучені 44 персональні комп`ютера, пристрій для перевірки банкнот, пристрій для рахування грошових коштів та грошові кошти у сумі 17 792 грн. Вказані предмети жодного стосунку до незаконної діяльності не мають, а використовуються для розповсюдження державних лотерей. До теперішнього часу, тимчасово вилучені речі та грошові кошти знаходяться безпідставно у слідчого, оскільки арешт майно у 48- годинний термін накладено не було. Вказані дії слідчого, вважає як незаконні та просить зобов`язати слідчого негайно повернути йому тимчасово вилучене майно.

Представник власника майна у судовому засіданні підтримав скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити із вказаних підстав.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не зявився.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, заслухавши думку сторін, дійшов до висновку про необхідність задоволення скарги із наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.06.2017 року слідчий СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул. М.Арнаутська, провів огляд місця події, в ході якого вилучив 44 персональні комп`ютера, пристрій для перевірки банкнот, пристрій для рахування грошових коштів та грошові кошти у сумі 17 792 грн.

20.06.2017 року в нежилому приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 113, в порядку ст. 233 КПК України, було проведено огляд та вилучено комп`ютерну техніку, грошові кошти та пристрій для рахування і перевірки банкнот.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку, слідчий чи прокурор має право… оглядати та вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та предмети, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" від 18.02.2016 року, внесено зміни до порядку накладення арешту на майно, яке вилучено на підставі ст. 235 КПК України, де зазначено, що відповідна особа повинна звернутися із клопотанням не пізніше 48 годин після здійснення обшуку та вилучення майна. Вказаний закон, набрав законної сили 26.02.2016 року.

Відповідно до "Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року, правильність розгляду скарг на бездіяльність стосовно неповернення тимчасово вилученого майна значною мірою залежить від чіткості переліку, сформованого в ухвалі слідчого судді про обшук.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

На підставі вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, майно яке вилучено органом досудового розслідування, є тимчасово вилученим майном, та зберігається у органу досудового розслідування без відповідних підстав. Із клопотанням про накладення арешту протягом встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, слідчий чи прокурор не звернулися.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, напряму порушує законні права особи на безперешкодне володіння своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу представника володільця майна ТОВ "НОВІН КОМ" - ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити

Вилучені під час огляду 20.06.2017 року, за адресою: м. Одеса, вул. М.Арнаутська, 113, - 44 персональні комп`ютера, пристрій для перевірки банкнот, пристрій для рахування грошових коштів та грошові кошти у сумі 17 792 грн. підлягають негайному поверненню особі, у котрої вони були вилучені.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.07.2017