АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1457/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1631/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального №646/1457/17-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 128 КК України
за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 березня 2017 року,
Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 березня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, інваліда 2 групи, одруженого, не працює, проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого 14.01.2016 р. за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, в силу ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік,
визнано винуватим у злочині, передбаченому ст. 128 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду Харківської області від 14.01.2016р. та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня затримання, тобто з 06.03.2017 р. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою Державній установі «Харківській установі виконання покарань № 27» до дня набрання вироком чинності.
З цим судовим рішенням не погодився прокурор, який подав апеляційну скаргу. З урахуванням змінених доводів, просив змінити вирок і вважати ОСОБА_7 засудженим без призначення покарання.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого і адвоката, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 06.01.2017р. близько 23-00 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , під час суперечки на грунті неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_10 , необережно, не маючи наміру на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, які він повинен був передбачити і маючи реальну можливість передбачити такі наслідки, діючи із злочинною недбалістю, кинув в дружину, яка тримала на руках їхню малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свій мобільний телефон ТМ «Нокіа», чим наніс ОСОБА_11 удар по голові, заподіявши дитині тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, переломом лівої тім`яної кістки з наявністю поднадкостної гематоми в цій ділянці, епідуральним крововиливом на рівні ім`яної ділянці зліва, тобто тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя.
Вина обвинуваченого у скоєному злочині за обставин, визнаних судом встановленими, була визнана обвинуваченим і ніким не оспорювалася.
Що стосується покарання, яке було призначено обвинуваченому, то відповідно до ч. З ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Суд першої інстанції, установивши, що ОСОБА_7 є інвалідом 2-ї групи, зазначених вимог кримінального закону не врахував і незаконно призначив покарання, яке взагалі неможна було призначати, та незаконно позбавив обвинуваченого свободи.
Санкція статті 128 КК України передбачає такі види покарання, як громадські роботи, виправні роботи та обмеженням волі. Жоден з цих видів покарань неможливо застосувати до ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що останній є інвалідом другої групи, і, відповідно, не працює.
Ураховуючи, що покарання ОСОБА_7 не може буде призначено, відсутні підстави і для застосування вимог ст.71 КК України.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати його засудженим за ст.128 КК України без призначення покарання, згідно ч.1 ст.61 та ч. І ст.74 КК України.
Засудженого ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14