Справа № 465/4858/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/533/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0000259 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Вільшанка Київської області, мешканця м. Львова,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК

з участю :
секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_12 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 03-06 березня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК і засуджено до чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки.

Вирішено питання про судові витрати.

Цивільний позов прокурора задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КМКЛШМД 6 796, 67 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 , у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ЛКП « Львівелектротранс » на його користь 35000 грн. моральної шкоди та з ПАТ « СК « Брокбізнес » » 35474, 7 грн. матеріальної шкоди. У задоволенні позову про стягнення матеріальної і моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ЛКП « Львівелектротранс » ОСОБА_13 покликаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права зазначає, що в порушення принципу диспозитивності у резолютивній частині рішення суд замість стягнення моральної шкоди зазначив про стягнення з даного підприємства матеріальної шкоди. Стверджує, що суд не з`ясував чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями вони були заподіяні, в якій грошовій сумі чи в іншій матеріальній формі потерпілий оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить. Невідомо на яких належних та допустимих доказах суд визначив глибину фізичних та духовних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації. Наявний у справі висновок судово-медичної експертизи підтверджує лише ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відтак вважає, що суд не встановив усіх фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи.
Просить вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити новий вирок, яким у його задоволенні потерпілому відмовити.
Представник цивільного відповідача був належно повідомлений судом про час і місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не прибув і про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою інших учасників процесу, враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК, апеляційний суд визнав можливим розглянути скаргу без його участі.
В судовому засіданні при розгляді справи прокурор, потерпілий, його представник, обвинувачений та його захисник з доводами апеляційної скарги не погодились і просили залишити її без задоволення, а вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційної скарги, виступи сторін щодо поданої апеляції, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в скарзі доводи, встановила наступне.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він, 14 травня 2015 року о 17 год. 25 хв., керуючи трамваєм « КТ4СУ » бортовий номер НОМЕР_1 та рухаючись у місті Львові по вулиці Городоцькій в напрямку до центру міста, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу розташованого поблизу із будинком № 169 по вул. Городоцькій в м. Львові, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5., 1.10. ( в частині значення термінів « дати дорогу », « небезпека для руху », « пішохідний перехід » ); Розділу 2 п. 2.3. пп. « б », « д »; Розділ 12 п. 12.3. та Розділ 18 п.п. 18.1., 18.4. Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, по якому справа на ліво по ходу його руху проїзну частину дороги переходив пішохід ОСОБА_10 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу та його зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, і такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, з належною повнотою з`ясував питання пов`язані із вирішенням цивільного позову потерпілого та правильно прийшов до висновку про стягнення заподіяної моральної шкоди на його користь з ЛКП « Львівелектротранс ».
Зокрема, як вбачається з вироку, внаслідок кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.
У своєму цивільному позові потерпілий ставив питання про стягнення заподіяної йому моральної шкоди в сумі 35 000 грн. з ЛКП « Львівелектротранс » володільця джерела підвищеної небезпеки.
Вирішуючи цивільний позов суд встановив, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах з ЛКП «Львівелектротранс», яке є власником джерела підвищеної небезпеки керованого ним трамвая.
Всупереч доводів скарги та як вбачається з вироку, при вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд встановив, що унаслідок дорожньо-траспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, через що тривалий час перебував на лікуванні і не міг належним чином себе обслуговувати, переніс сильний психоемоційний стрес, був позбавлений можливості нормального спілкування з оточуючими та можливості вести повноцінний і звичний спосіб життя, що приносило йому фізичний біль і страждання.
Відповідно до ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які зазнає особа у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням життя.
Згідно ст. 1167 ЦК, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Зважаючи на викладене колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано і правильно прийняв рішення про стягнення моральної шкоди спричиненої потерпілому ОСОБА_10 з володільця джерела підвищеної небезпеки ЛКП «Львівелектротранс».
Розмір стягнутої шкоди 35 000 грн., відповідає характеру і глибині моральних страждань спричинених потерпілому та засадам розумності, виваженості і справедливості.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою районного суду від 10.03.2017 допущену у резолютивній частині вироку описку виправлено з « матеріальну шкоду » на « моральну шкоду » ( а.с. 180-181 ).
З врахуванням викладеного підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 03-06 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4