УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1044/17

20 червня 2017 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської обкласті ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з клопотанням про про скасування арешту на майно, а саме автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , на яких завантажено вантаж у вигляді деревної тирси, який було накладено ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 24 травня 2017 року, та зобов"язати слідчих СВ Костопільського ВП та процесуального прокурора повернути заявнику транспортні засоби з вантажем на відповідальне зберігання. В обгрунтування клопотання покликається на те, що арешт було накладено протиправно, внаслідок чого порушуються його права на вільне володіння належним йому майном. Вважає, що арешт потрібно скасувати, так як арештоване майно не містить слідів кримінального правопорушення, а заборона власнику розпоряджатися майном наносить йому матеріальну шкоду.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримала повністю та з аналогічних підстав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином в телефонному режимі.

Свідок ОСОБА_5 показав, що є сином заявника і займається підприємницькою діяльністю по переробці деревини. В результаті переробки деревини утворюється тирса, яку він реалізовує. В січні 2017 року він уклав договір з ФОП ОСОБА_6 на продаж деревної тирси, яку він і передав останній. Деревна тирса знаходилася на території по АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що за тирсу йому не оплатили, він вирішив тирсу забрати назад. Саме ця тирса і завантажена на арештованих автомобілі з напівпричепом. Просить цю тирсу передати на відповідальне зберігання заявнику.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника заявника та покази свідка прийшов до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту викрадення товарно-матеріальних цінностей, в тому числі і деревної тирси, з території ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія» по вул. Степанська, 115 в м. Костопіль.

Належні заявнику транспортні засоби з вантажем у вигляді деревної тирси були затримані 23.05.2017 року неподалік території ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія», що в м. Костопіль, вул. Степанська, 115 і на них ухвалою слідчого судді від 24.05.2017 року було накладено арешт.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Зважаючи на те, що з часу арешту майна пройшов певний час, а транспортні засоби використовувалися заявником для здійснення підприємницької діяльності, то слідчий суддя вважає, що є підстави для передачі цих транспортних засобів для користування та на відповідальне зберігання заявнику. Однак, зважаючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий суддя рахує за необхідно зберегти арешт на транспортні засоби шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.

Щодо скасування арешту вантажу та передачі його на відповідальне зберігання, то слідчий суддя відзначає, що заявником та його представником не надано безперечних доказів про те, що вантаж належить заявнику або свідку сину заявника ОСОБА_5 .

Під час розгляду клопотання про скасування арешту представником заявника на підтвердження належності свідку ОСОБА_5 вантажу у вигляді деревної тирси було надано договір поставки № 1 від 15.01.2017 р., укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 на продаж деревної тирси, та товарно-транспортну накладну від 22.05.2017 року.

Як вбачається з договору поставки № 1 від 15.01.2017 р., укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 сторони домовилися, що ФОП ОСОБА_5 продає ФОП ОСОБА_6 деревну тирси. Згідно долученого до договору акту приймання-передачі товару від 15.01.2017 р. ФОП ОСОБА_5 передав, а ФОП ОСОБА_6 прийняла деревну тирсу в кількості 400 куб.м. на суму 108 тис. грн., тобто з часу прийняття ФОП ОСОБА_6 тирса перейшла у її власність.

Аналізом договору поставки № 1 від 15.01.2017 р. встановлено, що він не містить права продавця ФОП ОСОБА_5 забрати поставлену тирсу у випадку відсутності оплати за неї. Натомість у договорі поставки (п. 7.3.) містяться положення про те, що у випадку несплати за товар продавець вправі вимагати стягнення пені.

Стосовно товарно-транспортної накладної від 22.05.2017 року, згідно якої вантажовідправник ФОП ОСОБА_5 відвантажив для вантажоодержувача ФОП ОСОБА_5 деревну тирсу, то відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97 (з послідуючими змінами) товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. В зв`язку з цим, товарно-транспортна накладна не є правовстановлюючим документом, який безперечно стверджує, що його пред`явник є власником вантажу.

Крім того, встановлено, що надана заявником товарно-транспортна накладна не відповідає вимогам встановленим п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Зокрема, в ній відсутні місце її складання, вказівки про пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, неповністю вказані найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника, замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача.

Інших документів, які б свідчили, що заявник або його син є власником чи володільцем вантажу суду надано не було.

Слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Костопільського районного суду від 24 травня 2017 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме з метою збереження речових доказів та запобігання можливим фактам подальшого відчуження майна стороннім особам. Слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих слідчим, що вказують на можливість вчинення злочину, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації. Зокрема, було враховано, що безперечні докази належності заявнику вантажу були відсутні, що в зв`язку з цим потребує проведення перевірки походження цього вантажу.

Слідчий суддя констатує, що заявник не довів, що він або його син є власником чи володільцем вантажу, або що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на вантаж відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки, транспортні засоби з вантажем мають істотне значення для кримінального провадження і тривають слідчі дії, пов"язані з встановлення дійсного місця походження вантажу.

За таких обставин клопотання в частині скасування арешту на вантаж не підлягає задоволенню.

Оскільки, транспортні засоби повертаються для користування та відповідального зберігання заявнику, який не довів, що він є власником вантажу, то виникла необхідність у вирішенні питання про місцезнаходження арештованого вантажу. Зважаючи на те, що кримінальне провадження розпочато за заявою посадових осіб ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія» про крадіжку товарно-матеріальних цінностей і згідно бухгалтерських документів на підприємстві є недостача деревної тирси, то слідчий суддя вважає, що до з"ясування дійсного походження та належності вантажу у вигляді деревної тирси, його необхідно передати на відповідальне зберігання уповноваженим посадовим особам ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовільнити частково.

Змінити порядок і місце зберігання арештованого майна у кримінальному провадженні № 0000393, а саме:

Зберегти арешт на автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 шляхом заборони його відчуження та розпорядження без позбавлення права користування вказаним транспортним засобом та передати зазначений автомобіль із напівпричепом на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

До з"ясування дійсного походження вантажу у вигляді деревної тирси, який знаходиться на автомобілі марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , передати вантаж у вигляді деревної тирси на відповідальне зберігання уповноваженим посадовим особам ТзОВ «Українська Теплоізоляційна Компанія».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1