н/п 1-кп/640/777/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопалівка, Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з професійною технічною освітою, військовозобов*язаного, офіційно не працюючого, раніше не судимого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України,
19 липня 2017 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Садова, 1, маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом застосування фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс ОСОБА_5 удар в обличчя, від якого останній впав на землю. Відповідно до висновку експерта №4643- ая/2017 ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синець на нижній губі, забита рана на слизовій нижньої губи, садно на голові. За ступенем тяжкості синець, рана та садно викликають незначні скороминучі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_4 дістав з кишені шортів, що були одягнуті на потерпілому, мобільний телефон ТМ «Нокіа 130», вартістю відповідно до висновку експерта №319 від 19.07.2017- 370,00 гривень, та покинув місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. В скоєному розкаюється, зазначив, що телефон потерпілого в нього був вилучений працівниками поліції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 186 України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання своєї провини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статей, інкримінованих йому.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, однак за його слів працює волонтером в центрі реабілітації, є військовозобов*язаним.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до санкцій статей, інкримінованих йому в межах, необхідних для досягнення цих цілей.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений. Витрат по справі немає. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання суд вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.ч.1-2 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази (мобільний телефон «Нокіа» моделі 130), який зберігається в камері схову Київського відділу поліції повернути потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, тобто до 12.10.2017 року. Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за викликом суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1