Справа № 602/525/16-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" грудня 2016 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився і проживає в АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, учня 2 курсу Лановецької філії ДНЗ « Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 289 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 27 травня 2016 року у вечірню пору доби, у невстановлений час, шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я господарства потерпілої ОСОБА_10 , що в с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області , де скориставшись відсутністю власника , виштовхав з допомогою сили рук на дорогу мопед марки « Скімото Соло 50», шасі № НОМЕР_1 , привівши його таким чином в рух , яким заволодів та заховав в лісовому насадженні неподалік с. Борщівка Лановецького району, чим наніс потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 5270 грн. 97 коп.

Після цього , обвинувачений ОСОБА_9 в той же вечір 27 травня 2016 року , у невстановлений час, шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я господарства потерпілої ОСОБА_11 , що в с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області , скориставшись відсутністю власника , виштовхав з допомогою сили рук на дорогу мопед марки « Жеда», синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , привівши його таким чином в рух , яким заволодів та заховав в траві поблизу дороги по вул. Гагаріна в с. Борщівка Лановецького району, чим наніс потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 5019грн. 98 коп. та, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, однак не визнав кваліфікуючої ознаки щодо заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_12 , як проникнення у сховище. При цьому пояснив, що дійсно 27 травня 2016 року у вечірню пору він захотів проїхатися на скутері, якого ніколи не мав , а тому, знаючи , що на подвір`ї потерпілих є скутери, він спочатку , переконавшись, що на подвір`ї потерпілої ОСОБА_13 нікого немає, тихо туди зайшов та з допомогою сили рук виштовхав скутер на дорогу, проїхався та заховав в лісопосадці неподалік села Борщівка, а потім таким же чином, переконавшись, що на подвір`ї потерпілої ОСОБА_4 нікого немає, тихо зайшов туди, де виштовхав руками скутер на вулицю, але він був несправний, він його не зміг завести , а тому протягнув його руками та положив в траві поблизу вулиці Гагаріна того ж села , і там залишив. Обидва скутери знаходилися на подвір`ях потерпілих, куди він вільно зайшов, ні один , ні другий скутер не були заховані в якомусь спеціальному місці, а тому вважає, що він вчинив заволодіння скутерами шляхом вільного доступу, два рази. Просить визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення , які ним не оспорюють ся , однак дослідити докази, які стосуються проникнення у сховище по епізоду заволодіння скутером потерпілої ОСОБА_4 .

Інші учасники судового провадження не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідити докази, які стосуються проникнення у сховище по епізоду заволодіння скутером потерпілої ОСОБА_4 .

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідити докази, які стосуються проникнення у сховище по епізоду заволодіння скутером потерпілої ОСОБА_4 .

Так, потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечила той факт, що скутер, яким заволодів обвинувачений у вечірню пору 27 травня 2016 року , на момент його заволодіння обвинуваченим знаходився в сховищі, оскільки він був в технічно несправному стані, ним ніхто не користувався та через те його із гаража, де він постійно зберігався , викотили на подвір`я. Подвір`я, де зберігався скутер , не було місцем , спеціально об лаштованим для зберігання скутера, всі цінні речі вона зберігає в житловому будинку та спеціально обладнаних приміщеннях, які побудовані на подвір`ї. Вхід- вихід на подвір`я та з нього вільний, протягом тривалого часу вона займається торгівлею, тому до неї на подвір`я доступ вільний в будь- яку пору доби, і через нього покупці заходять в місце, яке об лаштоване під магазин. Житловий будинок та господарські будівлі огороджені, є хвіртка, ворота, оскільки так заведено в селі , однак спеціального місця для зберігання скутера вона не огороджувала.

Протоколом огляду місця події від 30.05.2016 року стверджується , що житловий будинок та господарські будівлі потерпілої ОСОБА_12 , що в с. Борщівка Лановецького району Тернопільської області огороджені, є хвіртка, ворота, однак спеціального місця на подвір`ї, де зберігався мопед , яким заволодів обвинувачений , яке б вважалося сховищем, спеціально для нього обладнаним, не виявлено.

Оцінюючи докази, наданні стороною обвинувачення , щодо кваліфікуючої ознаки дій обвинуваченого при незаконному заволодінні мопедом потерпілої ОСОБА_4 , як проникнення у сховище , суд вважає, що така кваліфікуюча ознака в діях обвинуваченого відсутня і підлягає виключенню, оскільки сама потерпіла заперечила той факт, що мопед на момент заволодіння ним обвинуваченим знаходився в сховищі, спеціально влаштованому, огородженому для його зберігання, а на подвір`ї, де він зберігався знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, які огороджені, вхід на подвір`я здійснюється вільно через хвіртку будь- якою особою в будь- який час , а протокол огляду місця події від 30.05.2016 року свідчить про те, що на подвір`ї, з якого було вчинено заволодіння мопедом потерпілої ОСОБА_12 , відсутнє спеціально влаштоване місце для зберігання скутера.

Таким чином в судовому засіданні частково знайшло своє ствердження пред`явлене обвинуваченому обвинувачення за ч.2 ст. 289 КК України .

Дії його слід кваліфікувати за ч.2 ст. 289 КК України ,як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою за кваліфікуючою ознакою повторно, оскільки 27 травня 2016 року в вечірню пору він двічі із подвір`їв, належних потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , маючи вільний доступ , з застосуванням сили рук викотив на вулицю на певну відстань від господарств потерпілих мопеди , чим заволодів цими транспортними засобами .

Кваліфікуючу ознаку, як незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_12 шляхом проникнення у сховище слід виключити.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення , а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому , судиться вперше , на момент вчинення був неповнолітнім, виховувався бабусею у відсутності батьків і вважає за доцільне застосувати ст. 69 КК України та визначити міру покарання нижче від найнижчої межі, передбачену ч.2 ст. 289 КК України - 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна , а також, враховуючи , що обвинувачений позитивно характеризується , матеріальні збитки потерпілим відшкодував шляхом повернення їх майна, думку потерпілої ОСОБА_12 , яка просить призначити йому саму м`яку міру покарання, суд вважає за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст. ст. 104 КК України, ст. 75 КК України , враховуючи, що на момент вчинення обвинувачений був неповнолітнім , а на даний час він є повнолітнім, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Що стосується судових витрат в сумі 2200.20 грн. ., які витрачені в ході проведення дактилоскопічної експертизи №1.4-664/16 від 14.06.2016 року в сумі 770.35 грн., авто товарознавчої експертизи № 4-124/16 від 14.06.2016 року в сумі 439.80 грн., дактилоскопічної експертизи № 1.4-643/16 від 15.06.2016 р. в сумі 550.25 грн. та авто товарознавчої експертизи № 4-122/16 від 14.06.2016 р. в сумі 439.80 грн. , то їх слід стягнути із обвинуваченого в користь держави.

Речові докази, які складаються із двох мопедів, двох дзеркал заднього виду від мопеда , то їх слід повернути у розпорядження потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, ст.104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням із іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_8 в користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи №1.4-664/16 від 14.06.2016 року в сумі 770.35 грн., авто товарознавчої експертизи № 4-124/16 від 14.06.2016 року в сумі 439.80 грн., дактилоскопічної експертизи № 1.4-643/16 від 15.06.2016 р. в сумі 550.25 грн. та авто товарознавчої експертизи № 4-122/16 від 14.06.2016 р. в сумі 439.80 грн.

Повернути у розпорядження ОСОБА_11 мопед марки « Жеда», синього кольору, шасі № НОМЕР_2 , повернути у розпорядження потерпілої ОСОБА_10 мопед марки « Скімото Соло 50», шасі № НОМЕР_1 та два дзеркала заднього виду.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України .

Суддя: ОСОБА_1