Справа № 192/433/17
Провадження № 1-кс/192/59/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2017 р.головуючий слідчий суддя СОЛОНЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне клопотання слідчого, погоджене прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, а саме: на автомобіль «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий та прокурор зазначили, що 16 лютого 2017 року до Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 про те, що невстановлена особа, не дотримуючись вимог, здійснює збір молока у мешканців сіл Солонянського району Дніпропетровської області, чим порушує правила та норми щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням.

За даним фактом 17 лютого 2017 року було розпочато кримінальне провадження №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, тобто порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням.

Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що збір молока у населення здійснює особа, яка пересувається на спеціально обладнаному автомобілі ИЖ-2717, номерний знак НОМЕР_1 .

29 березня 2017 року вказаний автомобіль на виконання доручення слідчого було доставлено до Солонянського ВП ДВП та проведено його огляд.

Слідчий з метою збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, а також з метою подальшого забезпечення можливості відшкодування шкоди довкіллю спричиненої внаслідок протиправних дій, прохає накласти арешт на автомобіль «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року належить ОСОБА_4 .

Слідчий, прокурор, власник автомобіля «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 та володілець майна, які про час та місце розгляду клопотання про арешт автомобіля були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив здійснювати розгляд клопотання за їхньої відсутності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб не є перешкодою в розгляді клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчим суддею було прийнято рішення здійснювати розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Слідчим, в якості мети накладання арешту на рухоме майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, а також використання цього майна в якості доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 17 лютого 2017 року було внесено відомості до ЄРДР №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України.

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 30 березня 2017 року «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 був приєднаний до кримінального провадження №0000116 як речовий доказ та залишений на зберіганні на території Солонянського ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області.

З протоколу огляду місця ДТП від 29 березня 2017 року вбачається, що об`єктом огляду є автомобіль ИЖ»-2717, фургон малотоннажний-В, вантажний, синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, під керуванням водія ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 . На момент огляду в кузові вищевказаного автомобіля знаходиться поліетиленова (пластмасова) ємкість з маркуванням «ROTO, PLAST», 1000 літрів, вищевказана бочка блакитного кольору, зверху мається кришка, яка закручується. В ході огляду встановлено, що бочка на поверхні брудна, має потьоки білого кольору, а також брудна кришка. На момент огляду у бочці міститься речовина білого кольору, зовні схожа на молоко. Як пояснив ОСОБА_5 у бочці знаходиться молоко, в кількості 547 літрів. В ході огляду з лівої сторони у лівому куті з водійської сторони знаходиться молокомір з маркуванням «Молокомір, 10 л., № 45-1988г.», який брудний та порожній. Також знаходиться у кузові автомобіля поліетиленовий шланг білого кольору, довжиною 1,5 метра, білого кольору, брудний. Автомобіль НОМЕР_4 був зважений на вагах з маркуванням «завод Армалит-80т», його загальна маса 1660 кг, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу маса автомобіля без навантаження становить 1100 кг.

З поліетиленової ємкості було відібрано лікарем - епізатологом Солонянської РД ЛВМ ОСОБА_6 одну пробу молока збираного, яке переміщено у скляну тару, об`ємом 0,5 літрів та скляна тара опломбована об 11:45 години 29 березня 2017 року під номером № 14 та написана супровідна за № 16 і направлено Дніпропетровську регіональну лабораторію ветеринарної медицини у бактелогічний відділ, для дослідження бак забруднення молока. За проханням учасника події ОСОБА_7 було обрано було відібрано лікарем - епізатологом Солонянської РД ЛВМ ОСОБА_6 одну пробу молока збираного, яке переміщено у скляну тару, об`ємом 0,5 літрів та скляна тара опломбована об 11:45 години 29 березня 2017 року під номером № 15 та написана супровідна за № 17 і направлено Дніпропетровську регіональну лабораторію ветеринарної медицини у бактелогічний відділ, для дослідження бак забруднення молока.

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку, вважаю, що слідчим обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, яким є автомобіль «ИЖ»-2717,номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , оскільки іншим способом зберегти речові докази, які збереглися на автомобілі, інакше як шляхом арешту авто - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 , може зберегти на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що слідчим було доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, тобто порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням.

Також слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ИЖ»-2717, номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14 лютого 2014 року належить ОСОБА_4 та який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1