печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю захисників підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 р. про часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (процесуальних) дій, зобов`язання вчинити певні слідчі (процесуальні) дії,

В С Т А Н О В И В :
адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 про часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (процесуальних) дій, зобов`язання вчинити певні слідчі (процесуальні) дії.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.5 ст. 368 КК України.

26.02.2016 адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням про проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000069, зокрема, проведення допиту підозрюваного ОСОБА_4 шляхом відеоконференції.

Постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 частково відмовлено в задоволенні клопотання.

Посилаючись на те, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що порушує права підозрюваного давати показання під час здійснення досудового розслідування, ставить питання про скасування постанови старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 про часткову відмову в задоволенні клопотання; зобов`язання службових осіб Генеральної прокуратури України вчинити слідчі дії, вказані в клопотанні захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 скаргу підтримали з підстав, викладених в ній.

Слідчі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечували проти доводів та вимог скарги, просили відмовити в її задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість скарги.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.5 ст. 368 КК України.

26.02.2016 адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням про проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000069, зокрема, проведення допиту підозрюваного ОСОБА_4 шляхом відеоконференції.

Постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 частково відмовлено в задоволенні клопотання.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Між тим, згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України).

У відповідності до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

У відповідності до ч.6 ст. 232 КПК України якщо особа, яка братиме участь у досудовому розслідуванні дистанційно згідно з рішеннями слідчого чи прокурора, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією, яка перебуває під юрисдикцією органу досудового розслідування, або поза територією міста, в якому він розташований, слідчий, прокурор своєю постановою доручає в межах компетенції органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за дотриманням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною п`ятою цієї статті. Копія постанови може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Службова особа органу, що отримав доручення, за погодженням зі слідчим, прокурором, що надав доручення, зобов`язана в найкоротший строк організувати виконання зазначеного доручення.

Згідно ч.5 ст. 232 КПК України якщо особа, яка братиме участь у досудовому розслідуванні дистанційно згідно з рішеннями слідчого чи прокурора, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією органу досудового розслідування, або на території міста, в якому він розташований, службова особа цього органу досудового розслідування зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення слідчої (розшукової) дії.

З огляду на ці вимоги Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого в оскаржуваній постанові, що неотримання на запит від компетентних органів Російської Федерації інформації, яка підтверджувала перебування підозрюваного ОСОБА_4 на території Російської Федерації позбавляє реальної можливості орган досудового розслідування провести ініційовану стороною захисту процесуальну дію.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306 - 307, 309, 372, ч.2 ст. 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 12.04.2016 р. про часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (процесуальних) дій, зобов`язання вчинити певні слідчі (процесуальні) дії залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1