Провадження №1-кп/761/121/2017
В И Р О К
іменем України
24 травня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає : АДРЕСА_1 , раніше судимий

вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07 червня 2013 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 прибув в приміщення ломбарду, що розташований по вул. Дегтярівській, 9 в м.Києві, з метою отримати в борг грошові кошти, заклавши свій мобільний телефон.

Перебуваючи в приміщенні ломбарду, ОСОБА_5 почав розмову з охоронцем зазначеного закладу ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 в цей час вийшов на вулицю, де в кафе замовив спиртні напої. В подальшому ОСОБА_5 побачив, що в тумбі поблизу робочого місця охоронця знаходиться гаманець, а сам ОСОБА_8 спілкується з касиром і не звертає на нього уваги. ОСОБА_5 , скориставшись тим, що його дії можуть бути непоміченими, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Виконуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до вказаної тумби і будучи впевненим, що його дії є непоміченими для оточуючих, таємно викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 800 грн., які належать ОСОБА_7 , та в подальшому з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються в обвинуваченні за ознаками ч.2 ст. 185 КК України таємне повторне викрадення чужого майна.

Крім того, згідно обставин обвинувачення, у невстановленому місці, у невстановлений час ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання для власного вживання без мети збуту психотропної речовини амфетамін, зустрівся з невстановленою особою. ОСОБА_5 , зустрівшись у невстановленому місці у невстановлений час з невстановленою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання для власного вживання без мети збуту психотропної речовини амфетамін, в ході зустрічі якою незаконно, для власного вживання без мети збуту, придбав психотропну речовину амфетамін, яка була поміщена до згортку з фольги. Незаконно придбавши психотропну речовину амфетамін, ОСОБА_5 поклав його собі до правої кишені своєї куртки, в яку був одягнутий, тим смим почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Незаконно придбавши та зберігаючи при собі психотропну речовину амфетамін, для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_5 прослідував до будинку № 20/2, що по вул. Якіра в м.Києві, тим самим незаконно перевіз психотропну речовину.

Прибувши приблизно о 18.55 год. на вул. Якіра, 20/2 в м.Києві, та незаконно зберігаючи при собі раніше придбану психотропну речовину амфетамін, ОСОБА_5 був зупинений працівниками ВБНОН Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

В подальшому на місце події викликано слідчо оперативну групу Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, після чого протоколом огляду місця події у ОСОБА_5 працівниками міліції в присутності двох понятих з правої кишені куртки, в яку він був одягнений, 08 січня 2014 року в період часу з 19.35 год. по 19.55 год. виявлено та вилучено згорток фольги, всередину якого знаходилась психотропна речовина амфетамін, яку останній незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку судово хімічної експертизи № 32х від 13.01.2014, надана на дослідження скомкована порошкоподібна речовина рожевого кольору масою 3,760 г, яка знаходилась у згортку фольги, містить психотропну речовину амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,639г.

Амфетамін згідно «Таблиці ІІ» «Списку № 2 психотропних речовин, обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є психотропною речовиною.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані згідно обвинувачення за ознаками ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не визнав. В суді пояснив, що взимку 2014 року до нього зателефонував сусід, запросив до себе в гості. Коли він зустрівся з сусідом в під*їзді будинку, останній передав йому пакет з наркотичним засобом - амфетаміном. Коли він слідував до свого будинку, біля будинку АДРЕСА_2 у нього виявлено працівниками міліції раніше придбану речовину амфетамін в згортку фольги. Заперечує, що підпис в протоколі огляду належить саме йому. Вважає, що фіксування таких обставин має ознаки провокації.

Вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, не визнав в повному обсязі. Пояснив, що гаманець потерпілого ОСОБА_7 він не викрадав. Так, він звернувся 07 червня 2013 року до ломбарду, розташованого в будинку № 9 по вул.Дегтярівській в м. Києві, куди під заклад передав свій мобільний телефон. Увесь час оформлення закладу він стояв біля каси ломбарду. Коли потерпілий ОСОБА_7 виходив з приміщення ломбарду, він залишався в приміщенні, по якому не переміщувався, а стояв біля касира. Отримавши кошти за мобільний телефон, він пішов з ОСОБА_6 розпивати спиртні напої. Коли через декілька днів він прийшов до приміщення ломбарду з метою повернути мобільний телефон, касир викликала міліцію і він дізнався про крадіжку гаманця з грошима.

В обґрунтування вини ОСОБА_5 в таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 прокурор посилається на дані в показаннях потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Так, потерпілий ОСОБА_7 в суді пояснив, що 07.07.2013 приблизно о 17.00 годин він знаходився на роботі в ломбарді за адресою: вул. Дегтярівська, 9 в м. Києві, де він працював охоронцем. В приміщення ломбарду зайшло двоє осіб, щоб закласти мобільний телефон. ОСОБА_5 він наглядно знає, оскільки той періодично заходив до ломбарду. За півгодини до приходу ОСОБА_10 та його знайомого він виклав зі своїх кишень особисті речі, гаманець, в якому було приблизно 800 грн., та поклав їх в тумбочку. ОСОБА_5 передав телефон касиру, та перевіряла телефон приблизно 20 хвилин. ОСОБА_5 в цей час знаходився біля касира, інший чоловік вийшов з приміщення. В приміщенні залишався лише він, ОСОБА_5 та касир. Декілька хвилин під час розмови по телефону він знаходився, обернутий спиною до тумбочки з речами. ОСОБА_5 сідав за місце охоронця. Коли ОСОБА_6 повернувся до приміщення ломбарду, касир розрахувалася, передала ОСОБА_5 гроші, після цього чоловіки вийшли з приміщення. Він одразу виявив зникнення свого гаманця з грошима, побіг за чоловіками, щоб ті повернути йому гаманець та гроші, на що останні відповіли, що нічого не брали. Він став говорити, що викличе міліцію, після чого чоловіки на нього накинулися, збили з ніг, почали наносити удари. Перед приходом ОСОБА_5 він бачив гаманець приблизно за 30 хвилин., потім після виходу з ломбарду чоловіків виявив зникнення гаманця.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що 07 червня 2013 року, коли він зустрівся з ОСОБА_5 , вони пройшли до приміщення ломбарду в м.Києві по вул. Дегтярівській, 9. Касир в ломбарді була за своїм робочим місцем за склом, яке відділяє її робоче місце від відвідувачів. ОСОБА_5 розмовляв з касиром біля віконця перегородки. Потерпілий ОСОБА_7 знаходився біля тумбочки, на якій не було жодних речей, та яка знаходилася на відстані від скляної перегородки приблизно двох метрів, позаду від ОСОБА_5 . Він вийшов з приміщення, щоб придбати спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 залишався в приміщенні ломбарду. Після того, як він придбав алкоголь, повернувся до ломбарду, бачив, що ОСОБА_5 знаходився біля віконця касира, потерпілий був поряд з ним, вони розмовляли. Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 передав йому 200 грн., які він отримав від закладу свого мобільного телефону. При цьому гроші ОСОБА_5 виймав зі своєї кишені, гаманця у нього не було. Про факт крадіжки гаманця з грошима потерпілого ОСОБА_7 він дізнався через тиждень, коли вони повернулися з ОСОБА_5 до ломбарду, щоб викупити його мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що ОСОБА_5 вона знає як клієнта ломбарду, в якому вона працювала касиром. 07 червня 2013 року вона працювала. Приблизно о 17 годин ОСОБА_10 зі своїм знайомим прибули до ломбарду з метою закласти мобільний телефон та отримання за нього грошей. Вона та потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_5 розмовляли. Вона працює за високою стійкою, за якою може бачити зі свого робочого місця лише плечі співрозмовника. В цей час вона бачила лише ОСОБА_5 , з яким розмовляла, що в цей час робив в залі для відвідувачів його знайомий їй невідомо. Моменту крадіжки майна ОСОБА_7 вона не бачила. Про крадіжку вона дізналася зі слів потерпілого, який після того, як ОСОБА_5 з товаришем пішли, став шукати гаманець в тумбочці, в яку складав свої речі. ОСОБА_7 їй пояснив, що до приходу цих двох чоловіків гаманець був на цьому місці, після того, як вони пішли, зник. В цей час, коли в приміщенні перебував ОСОБА_5 , його знайомий та потерпілий в приміщення ломбарду ніхто не заходив та не виходив. Під час розмови ОСОБА_5 стояв біля її стійки, біля тумбочки з речами потерпілого не перебував. Свідок ОСОБА_9 пояснила, що коли ОСОБА_5 закладав телефон, він увесь час знаходився біля неї. Від її вікна до тумбочки відвідувач ОСОБА_5 дотягнутися не зміг би через значну відстань.

В обґрунтування вини ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України прокурор посилається також на дані, які містяться в документах:

протоколі від 26.06.2013 пред*явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав в особі №2 - ОСОБА_11 особу, якого він знає як такого, який зі своїм другом ОСОБА_12 відвідував ломбард, інколи здавав мобільні телефони нібито на зберігання. Також за даних обставин вони прийшли 07.06.2013 до ломбарду по вул. Дегтярівській, 9 в м. Києві;

протоколі від 26.06.2013 пред*явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав в особі №4 ОСОБА_5 особу, який вчинив правопорушення 07.06.2013. Вказав, що ОСОБА_5 відвідує його місце роботи, здає мобільні телефони на зберігання;

В обґрунтування вини ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України прокурор посилається на дані протоколу огляду місця події від 08.01.2014 року, відповідно до якого 08.01.2014 року у ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вилучено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться згорток із фольги сріблястого кольору рожевою порошкоподібною речовиною амфетамін. По закінченню огляду вказаний поліетиленовий пакет із згортком, в якому знаходиться порошкоподібна речовина рожевого кольору, була поміщена у поліетиленовий пакет, горловину опечатано ниткою, паперовою смужкою із підписами понятих.

Відповідно до наданих висновків експерта № 32х від 13.01.2014, на дослідження надано фрагмент пакета з полімерного матеріалу блакитного кольору, опечатано підписами понятих, міститься напис - вилучено у ОСОБА_13 . Згідно висновку експерта, надана на дослідження скомкована порошкоподібна речовина рожевого кольору масою 3,76 г, яка знаходилася в згортку з фольги, містить психотропну речовину амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 0,639 г.

Як показав в суді свідок обвинувачення ОСОБА_16 , під час виконання своїх службових обов*язків як оперуповноваженого відділу карного розшуку відділу в Шевченківському районі, 08.01.2014 під час відпрацювання території району зупинили ОСОБА_5 , який поводився підозріло, після чого останній повідомив, що він зберігає при собі наркотики. При цьому під час складання протоколу ОСОБА_17 назвався іншим прізвищем та іменем, вказав невірну адресу проживання. Будь які документи на підтвердження особи у затриманого не було. На місце події по вул. Якіра в м.Києві виїхала оперативна група, в присутності понятих, які були запрошені з випадкових перехожих, у особи було вилучено заборонену речовину. Протокол вилучення складали на місці події. Дійсні анкетні дані особи було встановлено в цей же день ОСОБА_5 , про що було складено рапорт.

Оцінивши в сукупності всі докази по даній справі, в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185КК України, суд дійшов висновку про відсутність достатніх даних, які б підтверджували факт таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 саме ОСОБА_5 .

Так, наведені стороною обвинувачення показання в суді потерпілого ОСОБА_7 не є належними доказами, оскільки вказана особа в суді не підтверджує обставини безпосередньої причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до даного злочину та вчинення саме ним таємного викрадення майна гаманця з грошовими коштами у потерпілого за обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого про те, що він підозрює у вчиненні крадіжки саме ОСОБА_5 , ґрунтуються на припущеннях з огляду на те, що приблизно за півгодини до приходу ОСОБА_5 в ломбард потерпілий виклав гаманець з кишені і одразу після виходу ОСОБА_10 зі свідком ОСОБА_6 потерпілий виявив зникнення майна. Будь - яких фактичних даних, які б прямо чи непрямо вказували на викрадення майна саме ОСОБА_5 стороною обвинувачення не надані, не містять таких даних і показання в суді потерпілого.

Показання потерпілого ОСОБА_7 спростовуються також показаннями свідка ОСОБА_9 , які є послідовними, логічними, узгоджуються також з показаннями свідка ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 .

Наведені прокурором показання свідка ОСОБА_6 не підтверджують обставини обвинувачення, оскільки останній показав в суд, що ОСОБА_5 підійшов до стійки ОСОБА_9 та увесь час знаходився біля неї, викрадених речей, грошей у ОСОБА_5 він не бачив.

Свідок ОСОБА_9 також не надала показань безпосередньо про обставини крадіжки майна ОСОБА_5 , в суді пояснила, що їй про крадіжку гаманця стало відомо лише зі слів потерпілого. Пояснила, що коли ОСОБА_5 закладав телефон, він увесь час знаходився біля неї, біля вікна для обслуговування, увесь час в полі її зору, по приміщенню не пресувався, до тумби непомітно для неї останній дотягнутися б не міг через значну відстань. Біля тумбочки з речами потерпілого не перебував.

Фактичні дані з протоколів впізнання також не є належними до події злочину, оскільки не містять фактичних даних про безпосереднє вчинення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , так як потерпілий ОСОБА_7 впізнає в одному з пред*явлених осіб Штепу, який не є фігурантом вказаного кримінального провадження, особою, якій інкримінується вчинення злочину, а також в цій особі впізнає ОСОБА_5 як особу, яка вчинив правопорушення 07.06.2013. Проте до змісту протоколу впізнання суд ставить критично, не може покласти фактичні дані в основу визнання винуватості ОСОБА_5 , оскільки вказаний протокол за своїм змістом не містить конкретні фактичні дані, які підтверджують обставини, без зазначення конкретних обставин події, що саме ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна потерпілого за обставин, викладених в обвинуваченні. В протоколі впізнання зазначено лише, що потерпілий ОСОБА_7 впізнає особу як таку, що вчинила кримінальне правопорушення 07.06.2013 у зв*язку з якими упізнається особа, а також як такого, що часто відвідує його місце роботи, часто здає мобільні телефони на зберігання. Здобуті в результаті впізнання фактичні дані не підтверджують прямо чи непрямо вчинення злочину саме обвинуваченим.

При цьому суд враховує, що у ОСОБА_5 не вилучалося будь яке із зазначеного в обвинуваченні викрадене майно.

Оцінивши в сукупності всі докази в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про відсутність достатніх даних, які б підтверджували вчинення незаконного придбання, зберігання, перевезення психотропної речовини без мети збуту при обставинах, викладених в обвинуваченні, саме ОСОБА_5 .

Так, допустимість доказу визначена ст.86 КПК України, відповідно до частини 1 якої доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, надано протокол огляду, який суд вважає недопустимим та таким, що не може бути використаним під час ухвалення вироку за таких обставин.

Як убачається зі змісту протоколу огляду місця події від 08.01.2014 року, у іншої особи - ОСОБА_13 17.04.1990 року вилучено речовину, яка в подальшому була направлена на дослідження експерту, та яка визначена як психотропна речовина. Таким чином, протокол огляду не містить в собі фактичних даних про те, що незаконно придбав, перевіз та зберігав психотропну речовину без мети збуту саме ОСОБА_5 , що саме у вказаної особи зазначену речовину вилучено.

Також ОСОБА_5 поставив під сумнів належність йому підпису в даному протоколі огляду, що також свідчить про отримання даних з порушенням положень ч.3 ст.223 КПК України щодо забезпечення присутності під час проведення слідчої дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. При цьому доводи обвинуваченого в цій частині не спростовані прокурором в суді, який не довів отримання фактичних даних та складання протоколу за участю саме ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.104 КПК України, факт наявність підпису якого в протоколі не доведено. Отже, прокурором в суді не доведено, що психотропну речовину було вилучено саме у особи, яка є обвинуваченим у даній справі, при тому, що в протоколі зазначено прізвище, анкетні дані іншої особи.

При цьому судом вживалися дії по забезпеченню реалізації прав сторін у кримінальному провадженні, по справі за клопотанням прокурора було призначено судово- почеркознавчу експертизу з метою встановлення приналежності підпису в протоколі обвинуваченому ОСОБА_5 , проте експертом надано висновок про неможливість надання висновку через відсутність достатніх зразків підпису та зразків почерку ОСОБА_5 , недостатні дані для експертного дослідження, заходи для забезпечення яких не вжито стороною обвинувачення у зв*язку із заявленим прокурором клопотанням в суді.

В підтвердження того, що психотропну речовину вилучено у ОСОБА_5 , прокурор навів дані в рапорті від 08.01.2014 о/у Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_16 , відповідно до якого в ході встановлення особи, у якої вилучено 08.01.2014 року згорток з фольги з порошкоподібною речовиною, встановлений ОСОБА_5 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що такі дані не були отримані у встановленому КПК України порядку в ході проведення слідчих (розшукових) дій, перелік яких передбачений Главою 20 КПК України, не є процесуальним рішенням, документом, який приймається, складається уповноваженою особою в межах кримінального провадження у відповідності до ст. 100, 104 КПК України, фактичні дані у вказаному рапорті суд визнає недопустимими доказами.

З урахуванням неналежності та недопустимість даних, отриманих в ході огляду, висновки експерта № 32х від 13.01.2014 також не можуть бути покладені в основу вироку, оскільки є неналежними і недопустимими, не містять фактичних даних, що речовина, яка надійшла на дослідження отримана у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, що психотропна речовина була вилучена у ОСОБА_5 . Законність походження та отримання для дослідження експертом речовини, вилучення її саме у ОСОБА_5 , прокурором не доведено в суді.

Одночасно прокурор не забезпечив дослідження показань свідків, на які посилається в суді, - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які залучалися до проведення огляду в якості понятих. При цьому судом вживалися заходи, направлені на забезпечення участі вказаних свідків сторони обвинувачення, а саме: оголошувався привід, направлялося судове доручення в порядку, визначеному ст. 333 КПК України, для здійснення органом досудового розслідування необхідних слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місця проживання (місця знаходження) вказаних свідків, проте які не прибули в судове засідання, судове доручення не виконане.

Показання ОСОБА_5 в суді щодо обставин обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не знаходять свого підтвердження в інших досліджених доказах, і не можуть бути покладені в основу вироку.

Вирішуючи питання в ході судового провадження, суд діє у відповідності до засад кримінального провадження, серед яких є диспозитивність та змагальність сторін, як це визначено ст.22, 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч.4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Обов*язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.

Таким чином, причетність обвинуваченого до вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, тобто злочину. передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також незаконного придбання, перевезення, та зберігання психотропної речовини без мети збуту, злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, викликає сумнів і на переконання суду не доведена в суді прокурором достатнім обсягом належних та допустимих доказів в підтвердження, що саме ОСОБА_5 були вчинені вказані злочини. Наявність таких сумнівів не узгоджується з принципом доказування поза розумним сумнівом, що застосовується при оцінці доказів, що дає підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України для постановлення виправдувального вироку по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України, оскільки в суді не доведено, що вказані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі ч.3 ст. 129 КПК України цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Згідно ст. 100 КПК України речові докази психотропну речовину- залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - виправдати за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, та обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - виправдати за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Речові докази психотропну речовину- залишити в матеріалах справи.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий