Справа № 467/558/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим

ВСТАНОВИВ:

6 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій просив скасувати постанову слідчого Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 12 травня 2017 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000175.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2017 року він звернувся до слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 із заявою про залучення його в якості потерпілого до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України за № 0000175.

Постановою слідчого Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 12 травня 2017 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Постанову про відмову у визнанні потерпілим від 12 травня 2017 року вважає невмотивованою та незаконною, оскільки є причинний зв`язок між вчиненими особами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочином, направленим проти нього, ОСОБА_3 , який на момент вчинення злочину, був неповнолітнім. Також вказує на безпосередню фізичну, майнову та моральну шкоду, яка була йому завдана також цим злочином.

За такого просить скасувати постанову слідчого Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 12 травня 2017 року.

ОСОБА_3 на час розгляду скарги перебуває у СІЗО м. Миколаєва, процесуальні підстави для його доставки під вартою до слідчого судді відсутні, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану скаргу у його відсутність

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор в судове засіданні не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000175, прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

За п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 26 квітня 2017 року за заявою ОСОБА_8 внесено відомості до ЄРДР за № 0000175 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто 27 березня 2015 року близько 18-00 год. невстановлені особи, за попередньою змовою, перебуваючи у с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, відкрито заволоділи мобільним телефоном, який перебував у ОСОБА_3 .

27 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Постановою заступника начальника ВП-начасльника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 12 травня 2017 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000175, оскільки ОСОБА_3 не надав жодних доказів про те, що саме йому завдана моральна та матеріальна шкода злочином.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

КПК допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому:

-очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;

-відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;

-очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою;

-наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі);

- неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, на теперішній час ОСОБА_3 є повнолітньою особою.

Із матеріалів кримінального провадження не вбачається, що мобільний телефон, яким відкрито заволоділи, належав ОСОБА_3 , тому відсутні підстави для визначення того, що саме ОСОБА_3 під час вказаної події заподіяна матеріальна шкода.

Посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що ним та його матір`ю здійснено витрати на пальне для поїздок (дані копії доказів містяться і в матеріалах кримінального провадження № 0000175) не свідчить про заподіяння йому матеріальної шкоди як потерпілому у кримінальному провадженні.

Не знайшли свого підтвердження доводи того, що ОСОБА_3 було заподіяно шкоду його здоров`ю під час події, оскільки такі відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Не доведена скаржником і наявність причинного зв`язку між можливою наявністю моральних страждань внаслідок заволодіння чужим мобільним телефоном і кримінальним правопорушенням.

За такого, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою ОСОБА_3 .

Крім того, по кримінальному провадженню № 0000175 проводиться досудове розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України. На даний час у справі не визначена особа, якій би було пред`явлено повідомлення про підозру, не визначена фізична особа, якій кримінальним провадженням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

В сукупності викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова слідчого ОСОБА_4 є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм та встановлених по справі обставин вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 376, 395 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, відмовити.

Повний текст ухвали проголошено о 08 годині 30 хвилин 12 червня 2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1