Справа№751/3016/17
Провадження №1-кс/751/1289/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року місто Чернігів
Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, українця, громадянина України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, запобіжний захід у вигляді застави,
Встановив:
До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором у провадженні прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі вісімсот сімдесят вісім прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи розмір заподіяних державі збитків, а також те, що застава у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальних заробітних плат не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та у вчиненні особливо тяжкого злочину - розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.
Слідчим визначені ризики передбачені п.1, п.3, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України для обрання саме даного виду запобіжного заходу і неможливість застосування більш м`якого.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала. Зазначила, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, наявні ризик визначені у клопотанні.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він відпрацював 30 років і таких випадків не було, вважає, що все зробив правильно. На даний час не працює, звільнився з 2013 року за згодою, з того часу в Управлінні не був і відносин із співробітниками не підтримує.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики не підтверджені, надумані, не доведені, не визначено коло осіб. Щодо розміру застави, вважає дану суму непомірною, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює.
24.05.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України (а.п.69-71).
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 1, ч. 4, ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
З матеріалів кримінального провадження і доводів слідчого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
З досліджених доказів вбачається, що даних про перетинання Державного кордону України ОСОБА_5 немає (а.п.63), також органом досудового розслідування не надано доказів наявності у ОСОБА_5 документа, який дає право на виїзд з України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику, визначеного п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи перебування ОСОБА_5 на посаді начальника управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації, те, що свідки на які вказав прокурор продовжують працювати в управлінні капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації і є ймовірність впливу підозрюваного на їх свідчення, слідчий суддя визнає наявність ризику, визначеного п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчим, прокурором не доведено, що підозрюваний вчиняв чи виявляв намір створити штучні докази, підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, оскільки не визначені об`єктивні відомості про існування ризику, визначеного п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а лише є припущенням органу досудового розслідування.
Запобігання ризику досягнення домовленості про дачу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завідомо неправдивих показань, регулюється положенням ч.5 ст. 194 КПК України і не є ризиком визначеним ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи встановленні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором не доведені обставини недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику встановленого в судовому засіданні, а тому згідно ч.4 ст. 194 КПК України обирає підозрюваному більш м`який запобіжний захід визначений ст. 179 КПК України особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст. 194 КПК України
Керуючись ст.ст. 179, 193 - 194 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Встановити ОСОБА_5 , строком на два місяці з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язки:
2) утримуватись від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
3) не відлучатися із м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду.
4) здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України.
Ухвала не оскаржується, заперечення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий cуддя ОСОБА_1