Справа № 592/5489/17
Провадження № 1-кс/592/2625/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002485 від 15.04.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.3 ст.190 КК України.
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що з прокуратури Сумської області надійшов лист управління СБ України в Сумській області про те, що на території м.Суми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 причетні щодо здійснення ними заходів з розбудови в регіоні мережі так званих «Територіальних громад», які позиціонуються ними як первинне та єдине джерело влади в державі, основною метою яких є перебирання на себе повноважень державних структур та органів місцевого самоврядування.

Також під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Причетність даного громадянина до вищезазначеного злочину обґрунтовується тим, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що він особисто позиціонує себе як «Людина уповноважена у справах територіальної громади», виставляючи себе як представника «Безпосередньої влади народу України, заявляючи при цьому про відсутність легітимних органів державної влади та місцевого самоврядування.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прикриваючись іменем «Територіальної громади м.Суми», здійснюють видачу різного роду дозвільних документів на проведення підприємницької діяльності тощо, а за надання зазначених документів збирають гроші та щомісячні «податки».

Дана протиправна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується наявними дозвільними документами виданими на ім`я громадян України на проведення різного роду підприємницької діяльності.

19.05.2017 в приміщенні приймальної громадян адміністративної будівлі Управління СБ України в Сумській області за адресою: м.Суми, вул. Г.Кондратьєва, 32 проведений огляд в ході якого у ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 були вилучені наступні речі: 1) одне посвідчення «Народ України територіальна громада міста Суми» на ОСОБА_4 , дата видачі 01.02.2015 р. і дійсне до 01.02.2016 р., видано самовидача на підставі Договору № 26/01/2014-1, від 26 січня 2014 року; посвідчення має дві печатки, підписане ОСОБА_4 ; 2) два посвідчення «Про затвердження правосуб`єктності» на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 3) два посвідчення «Про затвердження правового статусу суверенного кредитора-інвестора» на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 4) один щоденник синього кольору із зображенням «2009» на ОСОБА_4 на 313 аркушів; 5) дев`ять аркушів паперу із зображенням «предмет договору»; 6) один аркуш паперу із зображенням копії паспорту на ОСОБА_7 ; 7) зображення «договір приєднання» на восьми аркушах; 8) заготовка для посвідчення на ОСОБА_4 ; 9) чотирнадцять аркушів паперу із зображенням «Законодательная база Конституция Украины» у файлах; 10) «Рішення № 270315/1 від 27.03.2015 року» на одному аркуші; 11) три аркуші паперу із зображенням «Заява» та змістом про «опитування мешканців м.Суми щодо перейменування вул.Першотравнева на вул.Героїв Майдану»; 12) звернення до Управління МВС України в Сумській області на одному аркуші; 13) звернення до Сумської обласної державної адміністрації на одному аркуші; 14) звернення до Управління Служби безпеки України в Сумській області на одному аркуші . 15) документи у файлі щодо адміністративного позову та роз`яснення статтей Кримінально-процесуального кодексу України; 16) «Договір № 26/01/2014-1» зображений на двох аркушах; 17) документи , схожі на «Ратифікаційна грамота», «Подяка»; 18) відкритий лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»; 19) звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 на двох аркушах; 20) звернення до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області на двох аркушах; 21) договір оренди землі на трьох аркушах; 22) звернення до Виконавчого комітету Сумської міської ради на одному аркуші; 23) два примірника розміщених на шести аркушах «стенограма сюжету «Латентний сепаратизм»»; 24) журнал чорно-білого кольору на 186 аркушів, інвентарний номер №010915/1; 25) файл з документами, серед яких знаходяться: два договори територіальної громади міста Суми; п`ять копій договорів територіальної громади міста Суми; документ, схожий на посвідчення «Про затвердження правового статусу суверенного кредитора-інвестора» на ОСОБА_8 ; документ, схожий на посвідчення «Про затвердження правосуб`єктності» на ОСОБА_8 ; документ, схожий на книжку «Территориальная громада»; двадцять два договорів приєднання ; 26) файл з документами, серед яких знаходяться : договори з Уповноваженим у справах територіальної громади міста Суми; п`ять копій договорів з Уповноваженим у справах територіальної громади міста Суми; дві обліково-реєстраційні картки; два статути Сумського обласного громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону «З`єднання територіальної оборони Сумщини ім. Богдана Хмельницького»; 27) файл з документами, серед яких знаходяться: ЗУ «Про місцеве самоврядування»; загальна правова довідка людини; 28) файл з документами, серед яких знаходяться: запит до Виконавчого комітету Сумської міської ради; відповідь від ГУ Юстиції у Сумській області; довідка про доходи на ОСОБА_4 із Сумського МЦЗ; заява до ГУ Держгеокадастру у Сумській області; повідомлення державних органів влади щодо рішення створити територіальну громаду міста Суми.

19.05.2017 постановою про визнання предметів речовими доказами, майно, вилучене в ході, зазначеного вище, огляду визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002485 від 15.04.2015.
Окрім цього, в ході досудового розслідування виникла необхідність проведення почеркознавчої експертизи та дослідження зазначених документів на предмет встановлення осіб, які складали їх, у зв`язку з чим наявні підстави для направлення вказаних документів до експертних установ України.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає меті, визначеної в КПК України, як засобу забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Таким чином, сукупність підстав та розумних підозр вказує на те, що всі отримані речі є доказами злочину, засобами і знаряддями його вчинення, мають значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості підозрюваного, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти клопотання. вказав, що вилучене майно вже було передано йому на зберігання під розписку.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим зазначена мета накладення арешту майна - проведення почеркознавчої експертизи, але відповідну постанову про її призначення слідчий не надав.
Окрім цього, предмети були вилучені під час проведення "Огляду місця події", відповідно до протоколу.
Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК Україн, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Зазначеної слідчої дії "Огляду місця події" чинним КПК України не передбачено.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175, 237 КПК України,
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002485 від 15.04.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.3 ст.190 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1