Справа № 461/1722/17
Провадження № 1-в/461/57/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2017 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові подання начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_4 , погоджене з начальником Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , по даній справі засудженої вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.03.2017 року за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.317 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_4 , за погодженням з начальником Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 звернувся в суд з поданням, про звільнення від подальшого відбування покарання мотивуючи тим, що засуджена з 31.12.2016 року перебуває на лікуванні у міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівській установі виконання покарань (№19), має тяжку хворобу, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Від засудженої ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі.

У судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення подання.

Представник СІЗО ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, з тих підстав, що засуджена відбула лише незначний строк призначеного їй покарання, крім того, немає заохочень та сім разів порушувала режим утримання.

Представник багатопрофільної лікарні ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала подання та просила звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання.

Судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.03.2015 року затверджено угоду про визнання винуватості від 02 березня 2015 року, укладену між прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченю ОСОБА_6 . Вирішено визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 КК України. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України два роки позбавлення волі, за ч.1 ст.317 КК України три роки позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України шість років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.

Вирок суду не було оскаржено сторонами, та набрав законної сили.

Засуджена в місцях позбавлення волі утримується з 07.05.2015 року; початок строку відбування покарання з 01.05.2015 року, кінець строку 01.05.2021 року. Станом на день розгляду справи засуджена відбула 1 рік 10 місяців 22 дні призначеного покарання. В міжобласній багатопрофільній лікарні при Львівському слідчому ізоляторі на лікуванні перебуває з 31.12.2016 року.

Згідно з висновком спеціальної лікарської комісії, діагноз засудженої В 20,0 IV клінічна стадія (CD4=46 клітин). Орофаренгіальний кандидоз. Важка імуносупресія. ЗЗТБ легень. Гіпертонічна хвороба I ст. Дане захворювання є підставою для звільнення її від подальшого відбування покарання, згідно п.2 п.п.2.1. п.п.2.1.10 Переліку захворювань, які є підставою для представлення засудженого до звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572, зареєстрованим у МЮУ 20.08.2014 року за №990/25767.

У відповідності до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника ЛУВП №19, представника спеціальної лікарської комісії на підтримання подання та висновок прокурора на підтримання подання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, характеру захворювання, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання засудженою ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід звільнити від відбування покарання.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.84 КК України, суд

у х в а л и в :

Подання начальника Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_4 , погодженого з начальником Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.03.2017 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307; ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1