Справа № 686/132/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 335 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від призову на строкову військову службу за наступних обставин.
Так, 15 лютого 2013 року висновком призовної комісії № 29 ОСОБА_5 приписано до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 (далі - Хмельницький ОМВК). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 відноситься до призовників, а тому був суб`єктом чергового призову громадян України на строкову військову службу, який згідно з Указом Президента України № 122/2016 від 29 березня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» проводився в період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2016 року.
22 червня 2016 року військово-лікарською комісією ОСОБА_5 визнано придатним до військової служби. Того ж дня останньому в установленому законодавством порядку письмово під розпис повідомлено про необхідність явки 10 жовтня 2016 року до Хмельницького ОМВК для відправлення у збірний пункт та подальшого проходження строкової військової служби в Збройних силах України.
05 жовтня 2016 року висновком призовної комісії № 3 ОСОБА_5 визнано придатним до військової служби в частині спеціального призначення та зараховано до команди № НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що згідно з вищевказаним Указом Президента України № 122/2016 від 29 березня 2016 року призов громадян на строкову військову службу проводиться до 30 листопада 2016 року та що до вказаної дати він зобов`язаний з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, протиправно, в порушення ст.ст. 1, 2, 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу", не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на строкову військову службу, будучи визнаним призовною комісією придатним до військової служби, без поважних причин 10 жовтня 2016 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у збірний пункт та подальшого проходження строкової військової служби в Збройних силах України, внаслідок чого ухилився від призову на строкову військову службу.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України (ухиленні від призову на строкову військову службу).
26 грудня 2016 року між прокурором і обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах: - ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання; - відсутні обставини, які б обтяжували покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 335 КК України у виді у виді 1 року обмеження волі із звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ст. 335 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 певні обов`язки.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 26 грудня 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: