Справа № 580/793/17
Номер провадження 1-кп/580/120/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Будилка

Лебединського району Сумської області,

українки, громадянки України, освіта

середня спеціальна, не одруженої,

не працюючої, зареєстрованої по

АДРЕСА_1 , мешканки

АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 21.02.2017 року Лебединським райсудом за ч.1 ст.185 КК України до 120 год. громадських робіт;

за ч. 2 ст. 389 КК України;

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 21 лютого 2017 року була засуджена Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. 11.04.2017 року співробітниками Лебединського районного відділу уповноважених органів з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України обвинувачену було ознайомлено з умовами відбування покарання, роз`яснено порядок його відбування та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. Цього ж дня ОСОБА_4 будо направлено до КП «Комбінат благоустрою» Лебединської міськради для відбування покарання, де 12.04.2017 року наказом підприємства за № 50 її було залучено до виконання громадських робіт та складено графік роботи в період часу з 12.04.2017 року по 30.04.2017 року, по 4 год. в день.

Проте, обвинувачена не стала відбувати покарання належним чином, не маючи на те поважних причин та не зважаючи на виклики до Лебединського РВ з питань пробації, де 20.04.2017 року, 28.04.2017 року та 05.05.2017 року з нею проводилися профілактичні бесіди, під час яких їй було повторно і неодноразово було роз`яснено наслідки неявки для відбування громадських робіт та попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 не вийшла на роботу а 05.05.2017 року надала письмове пояснення працівникам районного відділу пробації, в якому відмовилась відбувати покарання у виді громадських робіт і з призначених судом 120 год. громадських робіт в період часу з 12.04.2017 року по 17.05.2017 року відпрацювала лише 16 год. (12.04.2017 року, 13.04.2017 року, 18.04.2017 року, 19.04.2017 року) а від відпрацювання 104 год. громадських робіт ухилилась, не маючи на те поважних причин.

Таким чином ОСОБА_4 ухилилася від відбування призначеного судом покарання.

Допитана в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, розкаялася і пояснила суду, що 21.02.2017 року вона була засуджена Лебединським районним судом до покарання у виді 120 годин громадських робіт, які вона мала відбувати при КП «Комбінат благоустрою», з 12.04.2017 року. Але, не зважаючи на зроблені їй роз`яснення порядку і умов відбування покарання та на неодноразові попередження співробітників органу пробації про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування громадських робіт, вона умисно, не маючи на те поважних причин в квітні 2017 року виходила на роботу нерегулярно, а в травні взагалі не стала відбувати покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченою та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, так як вона здійснила ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що злочином не завдано матеріальної шкоди і тяжких наслідків, що обвинувачена повністю визнала свою вину і щиро розкаялася у вчиненні злочину, матеріальний і сімейний стан обвинуваченої, стан її здоров`я та її характеристику.

Враховуючи всі ці обставини суд вважає необхідним призначити їй покарання пов`язане з позбавленням волі у виді арешту, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і призначивши покарання за вчинений злочин, визначити їй остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 389 КК України невідбуту частину покарання за вироком Лебединського райсуду від 21.02.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 10 днів арешту, застосувавши ст. 72 КК України і виходячи і з співвідношення, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України;

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання по цьому закону у виді арешту на строк 3 місяці. Застосувати ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України і за сукупністю вироків до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 389 КК України частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Лебединського райсуду від 21 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України у виді

10 днів арешту і остаточно визначити до відбуття покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів.

Строк покарання засудженій ОСОБА_4 вважати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1