Ухвала
іменем України
19 грудня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному

до ЄРДР за № 0015596 щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою в якій просить вищевказані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши її відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, крім іншого, у скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Зазначені вимоги закону прокурором не виконані. У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Разом з тим не зазначає в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Також, не вказує які саме доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому доводи щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, необхідно зазначити, що касаційна скарга прокурором подана на судові рішення постановлені щодо ОСОБА_4 . Разом з тим, зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з висновками суду щодо усвідомлення тяжкості вчиненого злочину та наслідків дій ОСОБА_5 . Також, прокурор вказує про відсутність судимостей у засудженого, разом з тим зазначає, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху.
Встановити прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги 5 (п`ять) днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3